Author: lukio.opet

Sisällysluettelo 1/2016

Pääkirjoitus
Rehtorin palsta
Kirjoittajavieras
Riitan muistelmat
Stipendit
Uusi ylioppilas muistelee
Kevätlukukauden kirmailut
Halun penkkarisirkus
Penkkaridiplomit
Wanhat 2016
Ykkösten työelämäpäivä
Veeran ja Jounin päivä johtajana
Halu harrastaa
Abi-fashion 2016
Hallituksen ja tutorien puuhailut
Vaihtarit Halussa ja Halusta
Työvaihtoa ja yrittäjyyttä
Kakkosten tet
Halusta Hartwallille
Biologit ja kemistit retkellä
Psyka tutkii
Lukuvuosi 2015–2016
Opiskelijat 2015–2016
Lukuvuosi 2016–2017
Kesäkivaa
Kesäpuuhaa
Kesäbiisigallup

3
4
4
5
6–7
8–9
10–13
14
15
16–17
18
19
20–23
24
25
26–27
28
29
30–31
32
33
34
35
36
37
38–39
40

Kannen kuva: Linnea Sjöblom

Tänä keväänä Halulehdessä ovat ahertaneet Milja Pakarinen, Jenni Parkko, Jenna Iivonen, Meerimaria Ketokulta, Sanni Ratamo, Linnea Sjöblom ja Emilia Sahlström. Ohjaavana opettaja toimii Marika Tauriainen.
Halulehti kiittää kaikkia lehden teossa auttaneita kirjoittajia, valokuvaajia sekä avustajia!

RISTIKON OIKET VASTAUKSET
Heila
Ruissalossa
Sanni
Seitsemän
Lumihiutale
Aarteen
Kissankello
Tammi
Pajulintu
Juhannussalon
Kastajan
Allas
Mansikka
14. Sukset

Elämä ei löydy
Instagramista

PÄÄKIRJOITUS MEERIMARIA KETOKULTA

Ennen vanhaan kun ei ollut kännyköitä, internetiä tai edes televisioita, nuoret liikkuivat paljon ja olivat kotona harvoin. Lankapuhelimen ääressä ei viitsinyt koko perheen kuulleen jutella mitä vain, joten mieluummin lähdettiin pyörillä tai mopoilla istumaan iltaa ulos, ilman salakuuntelevia ja kantelevia pikkuveljiä. Olisi myös varmasti lähdetty kauemmas kotimaahan ja ulkomaille, jos lähteminen olisi yhtä helppoa kuin nykyään.
Nykynuorilla on kaikki ovet avoinna. Välivuosi ei haittaa opiskelua, matkustelu on helppoa ja jopa edullista, kotiin ei tarvitse jäädä koko kesäksi peltotöihin. Nuoria jopa kehotetaan lähtemään matkoille ja kokeilemaan uusia asioita, olemaan aktiivisia ja ottamaan elämästään kaikki irti. Mutta niinhän me teemme, kun otamme kaiken irti tietotekniikasta, joka on tulevaisuutta, vai mitä?
Monien nuorten elämä on ehkä hieman liikaakin keskittynyt internetiin ja somettamiseen. Monta tuntia päivästä kuluu jo siihen, kun jokaisena tylsänä hetkenä selaa Instagramin uusimmat kuvat läpi tai uppoutuu Snapchatin mystoryjen äärelle. Välillä tuntuu, että nuoret valvovat ja seuraavat toisia pahemmin kuin valtio kansalaisiaan. Valtio sentään vakoilee turvallisuussyistä, kun taas nuoret ovat vain uteliaita.
Koko sosiaalinen media ei silti ole turha. Monelle se on kätevä yhteydenpitoväline, jotkut haluavat vaikuttaa sen kautta ja jotkut, tosin harvat, saavat siitä jopa elantonsa. Mutta kun miettii somea hieman enemmän, täyttää se melko hyvin turhuuden kriteerit. Mitä hyötyä on siitä, että tietää Kim Kardashianin saaneen West-pojan, jos tieto ei tule ikinä liikuttamaan omaa elämääsi millään tavalla? Tai mitä hyötyä on siitä, että hukkaa viikosta, jopa päivästä monta tuntia selaamalla Tumblr-kuvia tai etsimällä kivoja lausahduksia eli quoteja älypuhelimen taustakuvaksi?
Parhaita löytämiäni quoteja ovat ne, joissa käsketään elämään oma elämä täysillä, ja olen huomannut monien muidenkin olevan samaa mieltä. Tosin sillä hetkellä kun eteeni sattui tuollainen quote, olin selaamassa Instagramia, Tumblria tai Weheartitia, kuluttamassa elämääni tarpeettomaan sormiliikuntaan sen sijaan, että olisin elänyt sitä. Enkä tuollaisen quoten lukemisen jälkeen edes sulkenut puhelintani, vaan jatkoin kuvien selaamista. Aika säälittävää!
Nuoret – ja minä myös – tarttukaa tilaisuuksiin ja jättäkää välillä puhelin syrjään! Matkustelkaa! Hankkikaa eri alojen kesätöitä, kun teiltä ei vielä vaadita pitkää ja erikoistunutta työkokemusta! Jättäkää puhelin äänettömälle tai irti internetistä edes hetkeksi. Elämyksistä ja hienoista hetkistä on toki mukava saada muistoja valokuvina ja muiden kesäfiiliksiä on kiva seurata somesta, mutta itse elämä löytyy vasta somen ulkopuolella. Jos kuvaat auringonlaskua puhelimella, näet vain puhelimen sinulle näyttämät värit, etkä taivaan todellista hehkua.
Aurinkoista (ja vähäsomeista) kesälomaa
kaikille halulaisille!

Kulutin elämääni tarpeettomaan sormiliikuntaan sen sijaan, että olisin elänyt sitä.

Näet vain puhelimen sinulle näyttämät värit, etkä taivaan todellista hehkua.

Koulun yhteystiedot
Osoite
Halikon lukio
Kuruntie 30
24800 HALIKKO
Opettajainhuone 044-7786004
Rehtori
Ari Leino
044-7786001
Vararehtori
Marika Tauriainen
044-7786004 (opehuone)
Opinto-ohjaaja
Teija Rosenqvist
044-7786006
Kurssisihteeri
Soile Verhola
044-7784031
Kouluterveydenhoitaja
Iris Kurppa
044-7784033

Halulehti 20 vuotta sitten:
Koululaisen uusiokieltä
1. Vapaa-aikaan ajoitettujen opintosuoritteiden toteutusrajoitteisuus = kotiläksyt tekemättä
2. Verbaaliaktiivisuuden laajentuma opintoaktissa = tunnin häiritseminen pulisemalla
3. Informaatiosisältöjen muistinvaraisen omaksumisen apuvälineperustainen tukeminen = lunttaus
4. Oppilaitoksen hallinnollisen organisaation johtohenkilön henkilökohtainen konsultointi = rehtorin puhuttelu
Halulehti suosittelee vaihtoehtoisten ilmaisutapojen käyttöä!

Halikon lukio verkossa
Koulun kotisivut: https://peda.net/salo/koulut/halikon-lukio
Kuvagallerian kuvaajat: Krista Ehrnrooth ja Vera Kesälä

Halikon lukio myös Facebookissa!

Kiitos Riitta!

Halikon lukion opiskelijoiden ja työkavereiden suuresti arvostamalla matematiikan ja tietotekniikan lehtori Riitta Linnankivellä on tänään viimeinen työpäivä ennen lomaa ja eläkepäiviä. Takana on tasan 30 lukuvuotta matematiikan ja tietotekniikan opetusta Halikon lukiossa – ja kovin tuloksin. Halikon lukion matematiikan ylioppilastutkinnon arvosanat ovat vuodesta toiseen olleet reilusti valtakunnan keskiarvon yläpuolella.
Riittaa voi myös kuvata todelliseksi monitoiminaiseksi. Riitta on maineikkaan Halulehden äiti ja pitkäaikainen lehdenteon ohjaaja. Ensimmäinen Halulehti ilmestyi jo vuonna 1988. Lisäksi Riitta on kunnostautunut yrittäjyyskasvatuksen edistäjänä: Halikon lukio on useita kertoja palkittu Suomen aktiivisimpana Innolukiona, ja Halikon lukion opiskelijat ovat menestyneet valtakunnallisissa NY Uskalla yrittää -kilpailuissa. Riitta on myös ideoinut Halikon lukion työelämäpäivän, jossa eri alojen työnantajat saapuvat suurin joukoin Halikon lukioon haastattelemaan ”työpaikkaa” hakevia opiskelijoita.
Lukion uudistukset ovat pitäneet Riitan kiireisenä myös viimeisinä lukuvuosina. Hänellä on ollut suuri vastuu Halikon lukion siirtyessä sähköisiin kokeisiin ja valmistautuessa sähköiseen ylioppilastutkintoon. Riitta on esimerkillisesti sitoutunut työhönsä Halikon lukion ja sen opiskelijoiden parhaaksi viimeiseen työpäiväänsä asti.
Halikon lukiosta poistuu paljon kokemusta ja osaamista räiskyvän ja pidetyn lehtorin mukana. Riitta - toivotan sinulle onnellisia, iloisia ja elämäntäyteisiä eläkevuosia.
Samalla haluan kiittää Halikon lukion opiskelijoita ja henkilökuntaa hienosti sujuneesta lukuvuodesta.
Riemukasta kesälomaa!
Halikossa 4.6.2016
Ari Leino, rehtori

Rehtorin palsta

Riitan viimeiselle oppitunnille ke 25.5. ilmestyi yllättäen kaksi ”häirikkö-opiskelijaa”, Esa ja Jouko, ruusukimppu ja suklaarasia mukanaan.

Hyvä te!

Vierailin Halikon lukiossa 19.2. järjestetyssä työelämäaamupäivässä Salon poliisiaseman edustajana. Osallistuin tilaisuuteen ensimmäistä kertaa, enkä aivan tarkkaan tiennyt, mitä päivältä odottaa.
Jo alussa huomasin, että poliisin haastatteluun oli ilmoittautunut ilahduttavan moni nuori. Lyhyen valmistelun jälkeen aloitin haastattelut, joihin olin keksinyt haussa olevan työtehtävän. Tehtävä oli yhdistetty putkanvartijan ja toimistosihteerin apulaisen paikka.
En halunnut päästää nuoria turhan helpolla, ja olin pyrkinyt keksimään työn, jossa yhdistyisi kaksi hyvin erilaista tehtävää. Tarkoituksenani oli saada kuva nuorten suhtautumisesta erilaisiin työnkuviin, mahdollisesti myös epämieluisiin, ja näin saada käsitys paitsi nuorten kyvystä mukautua ennalta arvaamattomiin tilanteisiin myös heidän työmotivaatiostaan.
Pieneksi yllätyksekseni kummassakaan edellä mainituista ei ilmennyt minkäänlaisia ongelmia. Nuoret olivat sanavalmiita, kunhan aluksi hieman rentoutuivat, poliisia kun ei tarvinnut taaskaan pelätä. Olin todella positiivisesti yllättynyt siitä, millä tasolla nuorten valmiudet tällaiseen haastattelutilanteeseen olivat, eikä tämä johdu siitä, että alkuodotukseni olisivat olleet matalat. Päinvastoin, olin jo lähtökohtaisesti siinä uskossa, että nuorten vuorovaikutustaidot ja itseluottamus ovat kunnossa. Haastattelukokemus vain osoitti niiden olevan vielä paremmalla tolalla kuin olin ennakkoon odottanut.
Erilaisia yksilöllisiä taitoja voi kehittää läpi elämän, mutta persoonaa, asennetta ja kykyä kohdata toisia ihmisiä on vaikeampi treenata. Kohtaamani nuoret olivat oikealla tavalla itsevarmoja, tiesivät mitä halusivat, tunsivat itsensä ja olivat poikkeuksetta hyviä haastatteluissa. Käsi sydämellä, en usko että olisin itse erottunut kovinkaan positiivisesti teidän joukostanne ollessani teidän ikäisenne.
Nuorissa on tulevaisuus, sanovat, eivätkä ole siinä lainkaan väärässä. Ja se tulevaisuus näyttää aika valoisalta. Hyvä te!
Jouni T. Nieminen, vanhempi rikoskonstaapeli

Kirjoittajavieras

Konekielestä digiloikkaan

TEKSTI JA KUVAT RIITTA LINNANKIVI

Matematiikan ja tietotekniikan lehtori Riitta Linnankivi jää eläkkeelle 35 opettajavuoden jälkeen. Halulehti, jonka hän perusti syksyllä 1989, julkaisee tässä hänen lyhennetyt muistelmansa.

Syntymäkotini oli koulurakennus. Isäni oli opettaja. Olen asunut koko lapsuuteni ja nuoruuteni koulurakennuksessa, opettajien asuntolassa, kuten siihen aikaan opettajaperheillä oli tapana. Olen istunut isäni luokassa kuunteluoppilaana siitä asti, kun yletyin hänen luokkahuoneensa oven kahvaan. Neljävuotiaasta lähtien olen leikkinyt koulua ja opettanut naapurin lapsia lukemaan. Kun sitten pääsin ylioppilaaksi, halusin mahdollisimman kauas koulumaailmasta. ”Minusta ei ainakaan opettajaa tule!” oli varma tulevaisuuden suunnitelmani.
Tietojenkäsittelyoppi oli uusi tieteenala. Hurahdin siihen opiskellessani matemaattisia aineita Helsingin yliopistossa. En kuitenkaan koskaan nähnyt yliopiston huoneen kokoista tietokonetta, vaikka tein siihen reikäkortilla ohjelmia symbolisella konekielellä. Alan osaamisesta oli huutava pula. Minutkin tempaistiin pankkiin ATK-päälliköksi kesken opintojen. Pikkuhiljaa huomasin opettavani pankkivirkailijoille ensimmäisiä sähköisiä sovelluksia, ja monien vaiheiden jälkeen olevani matemaattisen aineiden opettaja Halikon yläasteella sekä myöhemmin lukiossa. En voinut mitään veren perintönä saadulle kutsumusammatilleni. Minusta tuli kuitenkin opettaja.
Tietokoneet tulivat myös koulumaailmaan. 1980-luvun alkupuolella Halikon yläaste sai yhden pienen tietokoneen, jonka mustavalkoista ruutua tuijotin 15 pojan kanssa perustaessani ATK-kerhon. Mitään ohjelmia tai sovelluksia ei ollut. Siispä opetin käyttöjärjestelmän komentoja ja Basic-ohjelmointia tällä mallilla:
Tietokone: Mikä on nimesi?
Oppilas: Ari.
Tietokone: Hei Ari!
Ympyrä on sulkeutunut. Ohjelmointi on tulossa jopa alakoulujen opetussuunnitelmiin.
Vähitellen saatiin tietokoneluokka, tekstinkäsittelyohjelma ja opettajillekin yksi tietokone kansliaan.1990-luvun puolivälissä olin koulutuksessa, jossa kerrottiin, että nyt on keksitty sellainen World Wide Web eli WWW, joka on maailmanlaajuinen tietoverkko. Kyllä siinä oli ihmettelemistä. Samanlaisen epäuskoisen tunteen koin, kun olin luennolla, jossa kerrottiin, että tulevaisuudessa jokainen kantaa omaa tietokonettaan aina mukanaan, ja jokaiseen saa yhteyden milloin tahansa. Tämä visio on todellakin nähty jo vuosia sitten koulun käytävillä. Jokaisella on oma älypuhelimensa vähän liikaakin käytössä.
Myös matematiikassa ollaan tekemässä digiloikkaa opiskelemalla laskimen komentoja. Matematiikan opiskelun kuuluu edistää loogista päättelykykyä ja abstraktisen ajattelun kehittymistä. Mietin, mihin suuntaan ollaan menossa, kun vertaan omien vuoden 1971 ylioppilastehtävieni pitkän matematiikan ensimmäistä tehtävää tämän kevään ensimmäiseen tehtävään.
v.1971: 1. Millä x:n arvoilla funktio ex + x on kasvava?
v. 2016: 1a) Onko 1,13 a)1,13 b)3,3 c)1,331 (ilman laskinta -osiossa)
Laskimia ei vuonna 1971 ollut olemassakaan, ja koko lukioaikana luettiin yhtä algebran kirjaa.
Opiskelu muuttuu erityyppiseksi, mutta toivon, ettei oppiminen muutu. Se on oikeasti työntekoa ja vastuunottoa. Olen itse ollut tyytyväinen, kun luin aikanaan hyvin läksyni, kuten äidinkielen kielioppisäännöt, ja valitsin lukiossa saksan ja ranskan lyhyet oppimäärät. Olen viljellyt teille opiskelijoille omatekoisia sloganeitani, kuten ota yksi kerrallaan, kertoimesta prosentti, kysytään/verrataan. Nyt on viimeisen sloganin aika ja se on se, että toivon HALUA OPISKELUUN JA TIEDON JANOON!
Viimeisenä arvosanana annan Halikon lukiolle (arvosanan) 10+. Kiitän lämpimästi henkilökuntaa ja opiskelijoitani kuluneista 30 vuodesta. Erityiskiitos kaikille entisille Halulehden toimittajille, joiden kanssa minulla oli ilo tehdä Halulehteä yli 20 vuotta. Kun keksin, että koulumme tarvitsee oman lehden, muistan, kuinka yhtenä yönä lehden nimi tuli kirkkaana mieleeni: HALULEHTI. Kuulin vasta hiljattain, että sanaa halu, oli käytetty jo aikaisemmin epävirallisesti penkkaritohinoissa. Viime vuosina olen saanut kokea paljon NY-yrityksien ja InnoKampuksen toiminnassa olevien opiskelijoiden kanssa. Erityiskiitos myös teille! Olen oppinut teiltä paljon.
Nyt istun pihassani omenapuun alla ja nautin auringon paisteesta. Leikkimökistä kuuluu lastenlasten riemukkaita ääniä. ”Tule leikkimään, mami!” he huutelevat. ”Mitä leikitään?” kysyn. ”Koulua!” he vastaavat.

Nyt on viimeisen sloganin aika ja se on se, että toivon HALUA OPISKELUUN JA TIEDON JANOON!

Varsinais-Suomen Rahasto (Länsivoima Oy) Lotta Laine
Lounea Oy Sandra Mäki-Tulokas
Salon Seudun Sanomat Oy Elina Hynninen
Lions Club Halikko/Rikala Tilda Laiho
Lotta Mahlberg
Lions Club Kuusjoki Camilla Oksa
Uskelan Rotaryklubi Herkko Laukkanen
Halikon Yrittäjät ry Aku Kaasinen Veikko Nieminen
Eläinklinikka EHYT Oy Ilona Ahokas
Salon seurakunta Valtteri Virtanen
Salon Pohjola-Norden Lotta Nurmi
MLL Halikon yhdistys Emmi Nummela
Salon Seudun Sotahistoriallinen seura ry Einari Leino
Halikon Ajotaito Oy Julia Kuitunen
Rikala-seura ry Sanni Ratamo
Kosken Osuuspankki Joonas Niinistö
Salon taidemuseo Veturitalli Liisa Oranta
Halikon lukion musiikkistipendi Aleksi Laine
HaLu-kuoro Veikko Nieminen
Monica Lassooyn stipendirahasto Miika Pentikäinen
Halikon lukion opiskelijakunta Lotta Laine
Sandra Mäki-Tulokas
Halikon musiikkiyhdistys Lotta Laine
Halikon lukion tutorit Camilla Oksa
Hitaan journalismin yhdistys Katariina Varis
Mikko Vehmanen
u

Lukuvuoden 2015–2016 stipendit

Saksan suurlähetystö Valtteri Virtanen
Sverigekontakt i Finland rf Tilda Laiho
Ranskan suurlähetystö Tilda Laiho
Suur-Seudun Osuuskauppa SSO Julia Kuitunen
Suomalainen kirjakauppa Sanni Anttila
Sonja Grönroos
Diana Lindgren
Halikon yhteiskoulun naistoimikunnan stipendirahasto 14A Meeri-Maria Ketokulta
Elorannan stipendirahasto 14B Meeri Mäkelä
Halikon lukion stipendirahasto 14C Jouni Peltoniemi
15A Elli Anttila
15B Liina Laine 15C Linda Wallenius
Suomen englanninopettajat ry Linnea Sjöholm
Kemia-lehti yhteistyökumppaneineen Jussi Anttila
Tiede-lehti Jere ja Tatu Asp
Pohjola Norden Alisa Hynninen
Reetta Lundström
Alvar Rosenqvist
Erikoismuistamiset Marie Grulich (Itävalta)
Annisa Meuthia (Indonesia)
Kato Pollet (Belgia)
Camilo Quintana Vergara (Chile)
Erick Vargas (Meksiko)

Lukuvuoden 2015–2016 stipendit

Halikon lukio kiittää stipendien lahjoittajia!

LUKIODIPLOMIT
Halikon lukion kevään 2016 ylioppilaista lukiodiplomin ovat suorittaneet:
Kuvataide Liisa Oranta
Liikunta Elina Kakko
Valtteri Virtanen
Musiikki Aleksi Laine

Pyjama päällä hymyssä suin

TEKSTI LOTTA MAHLBERG KUVA KOULUN KUVAGALLERIA

Vastavalmistunut ylioppilas Lotta Mahlberg kirjoitti Halulehdelle ajatuksiaan kuluneista vuosistaan Halikon lukion penkillä. Kiitosta saavat lukion henkilökunnan ja ilmapiirin lisäksi erityisesti muut opiskelijat, joiden hymyt ovat valaisseet Lotan taivalta myös harmaampina päivinä.

Cooliksi lukiolaiseksi?
En aio kertoa teille, kuinka lyhyt lukioaika todellisuudessa on ja kuinka nopeasti se menee, sillä jokainen tulee sen sisäistämään vasta, kun käsillä ovat abivuoden viimeiset hetket. Lukiovuosiin on kuitenkin mahtunut muistoja ja tapahtumia enemmän kuin kahdenkympin kriisiä enteilevät aivoni jaksaisivat edes lokeroida.
Muistan, kun kävelin ensimmäistä kertaa Halikon lukion ovista sisään ja pystyin kutsumaan itseäni oppilaan sijaan opiskelijaksi. Elämä tuntui huikealta. Pienemmän itseni silmissä lukiolaiset olivat niitä kaikkein ”cooleimpia”, ja nyt olin itse lukiolainen.
Täytyy kyllä näin jälkeenpäin myöntää, ettei minusta erityisen coolia koskaan tullut, korkeintaan vähän viisaampi. Aluksi kaikki tuntui niin jännittävältä ja uudelta. Oli uudet tilat, uudet aikataulut ja uudet opettajat, mutta onneksi oli jotain tuttuakin, nimittäin kaverit ja huono ilmastointi, joihin molempiin olin tutustunut jo peruskouluvuosina.
Kohokohtia perusarjesta
Varmasti monien mielestä lukioajan kohokohtia ovat vanhojen tanssit ja penkkarit, ja niinhän ne varmasti ovatkin. Kukaan tuskin kuitenkaan voi sanoa, että heidän lukiourallaan oli vain kaksi kivaa päivää. Vanhojen tanssit ja penkkaripäivä ovat varmasti kaksi eniten odotusta ja monilla myös stressiä synnyttävää päivää. Itse kuitenkin harmikseni huomasin jo vanhojen päivänä, että tuo päivä, jota olin odottanut siitä saakka, kun pienenä ala-astelaisena näin ensimmäistä kertaa kauniiden pukujen täyttävän koulumme käytävät, olikin ohi ennen kuin ehdin edes ymmärtää, mistä päivästä todella oli kyse.
Siksi aloinkin etsimään lukion kohokohtia perusarjesta, ja niitähän löytyi lähes joka päivä. Kohokohtia olivat niinkin yksinkertaiset asiat, kuten se, miten joku sai koko kahvihuoneen nauramaan, miten joskus opettajien sanomiset saivat aikaan pientä tirskahtelua monien kieromielisten keskuudessa, ja tietysti se, miten sai maastopäivinä monissa kilpailuissa tuntea jo humorististakin myötähäpeää omista suorituksistaan. Oikeastaan kiteyttäisin lukioaikani kohokohdat niiksi hetkiksi, jolloin nauroin kyyneleet poskilla yhdessä mahtavien ihmisten kanssa.
Kansantalouden kiertokulkua ja pelastavia hymyjä
Pidän itseäni lukion käytyäni viisaampana, mutten siksi, että osaan laukoa toisen asteen yhtälön ratkaisukaavan ulkoa tai koska tiedän, mihin ATP-molekyylejä tarvitaan, enkä myöskään siksi, että pilkut ovat virkkeissäni paikallaan paremmalla todennäköisyydellä nyt kuin lukioon tullessani. Välillä näitä kyseisiä asioita, ja hyvin monia muita asioita, opiskellessani ajattelin, että onko näillä asioilla oikeasti minkäänlaista merkitystä tulevaisuudessa. Nyt voin todeta, että lähinnä ei, mutta onhan aina hienoa, jos osaa jonkun kivan pikkunäppärän heiton joistain vektoreista lyödä pöytään kesken kahvikeskustelun.
Ei sentään, kaikki tieto, mitä meille lukiossa syötetään, ei ole merkityksetöntä, ja monesti asioiden merkityksellisyys selviää vasta jatko-opintoihin pyrittäessä. Näin kävi myös itselleni. Spesiaalikiitokset Ari Leinolle kansantalouden kiertokulkukaavion perusteellisesta opetuksesta, sillä kiitos näiden opetusten olen varmasti säästynyt monilta lisäturhautumisilta tämän kevään aikana taloustieteen kirjaa ulkoa opiskellessani.
Suurimmat opit ovat kuitenkin tulleet jostain aivan muualta kuin oppikirjoista ja miljoonista monisteista, jotka ovat lisännet hiilijalanjälkeäni ainakin yhdellä jalankoolla. Haluaisinkin sanoa kaikille teille sen, olitte sitten ensi lukuvuoden abeja tai abeja vasta tulevaisuudessa, että nähkää jokainen koulupäivä uutena mahdollisuutena olla onnellinen. Kuulostaa hyvinkin kliseiseltä, mutta siitä on todellisuudessa älyttömästi apua.
Parasta lukioajassa on ollut se, kun perusmaanantaina, joka ainakin minulla on usein suuren epätoivon päivä, joku vilauttaa hammasriviään hymynsä välistä. Eihän siinä voi itsekään olla enää huulenpielet painovoiman suuntaisesti alaspäin. Kiitos tästä usein kuuluu ikipirteille kakkosvuoden tytöille, jotka jaksavat aina hymyillä, jopa maanantaina. He varmasti tunnistavat itsensä tästä kuvauksesta. Harvoin tulee ajatelleeksi, mutta juuri sinun hymysi tai naurusi saattaa auttaa jotakuta toista jopa enemmän kuin itseäsi.

”Oikeastaan kiteyttäisin lukioaikani kohokohdat niiksi hetkiksi, jolloin nauroin kyyneleet poskilla yhdessä mahtavien ihmisten kanssa.”

Ylppärit, ylppärit, ylppärit…
Tiedän hyvin, että viimeistään yo-kokeiden aikaan, keväisin ja syksyisin, abit vaipuvat usein pieneen epätoivoon, eikä hymy todellakaan ole yhtä herkässä kuin vuosikvartaali aikaisemmin. Onhan tosiasia, että ylppärit ovat todella työläs ja stressaava urakka monille meistä, jotka haluavat niissä pärjätä ja mahdollisesti vielä jatkaa opiskelua lukion jälkeenkin. Mutta… Haluan painottaa, että ne ovat VAIN ylppärit.
Ylppäreistä vouhottaminen aloitetaan jo heti lukion ensimmäisenä päivänä, ja usein tänä pirunmaalarina toimivat opettajat. Joten kiitos opettajille siitä, että olette pitäneet huolta, ettei kortisolihormonitasoni päässyt missään vaiheessa vahingossakaan laskemaan normaalille tasolle!
Vinkkinä kuitenkin teille rakkaat opettajat, jotka tätä tekstiäni luette: jos haluatte puhua ylioppilaskokeista, säästäkää puheet edes toiselle koulupäivälle ensimmäisen sijaan. Ja te opiskelijat, sulkekaa korvanne ylppärihypetykseltä niin pitkäksi aikaa kuin vain voitte ja alkakaa ajatella niitä vasta sitten, kun ne ovat teille ajankohtaisia. Näin säästytte monilta romahduksen hetkiltä.
Täytyy kuitenkin näin vastapainoksi mainita, että koulumme henkilökunta on täynnä oman alansa osaavia asiantuntijoita, jotka osaavat myös olla tilanteen salliessa hyvinkin hauskoja persoonia. En varmasti tule ikinä unohtamaan Sanna Pitkäsen ääretöntä aivokapasiteettia ja sitä, miten kiinnostunut hän voi olla omista oppiaineistaan. Ihailen myös monien opettajien karismaa, jolla he pitävät järjestyksen luokassa oikeastaan yrittämättäänkin. Ja Esalle haluaisin osoittaa kiitokset monista elämän opeista, joita toivon hänen jakavan tulevillekin vuosiluokille enemmän kuin jaksamme edes yrittää muistaa.
Mitään sen ihmeellisempiä ohjeita en osaa yo-kokeisiin valmistautumiseen antaa ja koen sen jollain tavalla turhaksikin. Itse sain tähtitieteellisen määrän ohjeita milloin mistäkin, mutta todellisuudessa oma tieni oli se, mitä kuljin noudattamatta ainuttakaan saamaani ohjetta. Tällä hetkellä kadun liian löysää suhtautumistani ylppäreihin, sillä niillä todellakin on väliä tulevaisuuden kannalta, ja ainakin itseäni pienikin lisäpanostus ylppäriurakassa olisi helpottanut työtäni, jota teen nyt päästäkseni yliopistoon. Haluaisin, että te löytäisitte oman tienne ylppäreihin valmistautumisessa ja tekisitte asiat niin kuin itsestänne hyvältä tuntuu, mutta älkää tehkö niin kuin minä eli jättäkö lukemista liian viime hetkille.
Me teimme sen!
Vaikka koeviikot, kaiken maailman deadlinet, ylppärit ja varmasti monet muutkin asiat lukiossa tuntuvat välillä raivostuttavilta jopa ajatustasolla, ne ovat vain pieniä kompastuskiviä matkalla kohti valkolakkia. Itse en paljoa minkäänlaisista päähineistä välitä, mutta valkolakin aion painaa päähäni 4. kesäkuuta yhdessä huikeiden abitoverieni kanssa, joiden mukana olen kulkenut ruhtinaalliset kolme vuotta. Matka on ollut työntäyteinen, mutta kiitos lukiokavereideni ja meidän yhteishengen, ei tämä matka ole tuntunut ihan niin rankalta kuin se olisi tuntunut yksin. Ja täytyy kyllä myöntää, että tuntuu hienolta olla ylioppilas – eli siis lähes kaikkitietävä jumalolento muiden Maan asukkien silmissä.
Haluaisin vielä kerran kiittää huikeita koulukavereitani, jotka ovat tehneet näistä kolmesta vuodesta ehdottomasti elämäni parhaat. Kiitos myös opettajille ja muullekin henkilökunnalle, jotka eivät ole luovuttaneet meidän suhteen, vaikka uskon, että monta kertaa on varmasti tehnyt mieli. On hienoa, että olen saanut opiskella lukiossa, johon olen voinut tulla pörröisin hiuksin, väsynein silmin ja melkeinpä pyjama päällä, kenenkään tuomitsematta. Nyt sanon kuitenkin menneille lukiovuosille itseni ja varmasti muidenkin abien puolesta hyvästit.
Toivon teille muille mukavia tulevia lukiovuosia
ja lukuisia laudatureja!
Lotta Mahlberg

”On hienoa, että olen saanut opiskella lukiossa, johon olen voinut tulla pörröisin hiuksin, väsynein silmin ja melkeinpä pyjama päällä, kenenkään tuomitsematta. ”

Kevätlukukauden kirmailut

KOONNUT MEERIMARIA KETOKULTA

Aloita tästä!

HALIKON LUKION MAINOSVIDEO

VÅFFELDAGEN 1.2.

Halikon lukion aktiiviset opiskelijat osallistuivat Salon Seudun Sanomien järjestämään kilpailuun, jossa seudun lukiot tekivät oman lukionsa mainosvideon. Videon kesto sai olla korkeintaan kaksi minuuttia, ja sen aikana lukiota piti mainostaa mahdollisimman luovalla tavalla. Video suunniteltiin muutamissa tutoreiden kokouksissa ja kuvattiin Krista Ehrnroothin johdolla. Halikon lukion mainosvideo sai paljon huomiota osakseen ja sijoittui kilpailussa toiseksi. Kosken lukion vei kisan voiton.

Våffelcafé
Vafflorna var smakliga. Dagen var kul och vi jobbade hårt tillsammans, vilket var roligt. Man kunde välja av tre möjligheter och alla våfflor blev slutsålda. Allt i allt var det här spektaklet roligt att arrangera och delta i! Vi rekommenderar kulturkursen 8 i svenska för alla!

Ykkösten työelämäpäivässä poikien visaista mietiskelyä.

Penkkaristylee: ihanat Teletapit!

PENKKARIT 18.2. s. 14–15

YKKÖSTEN TYÖELÄMÄPÄIVÄ 19.2. s. 18

WANHAT 19.2. s. 16–17

YLPPÄRIHARJOITUS 6.4.

Osa maantieteen, saksan ja filosofian opiskelijoista pääsi harjoittelemaan sähköistä yo-koetta ensi syksyn tosikoitoksia varten. Hyvin meni!

19.4. KAKKOSET TURUN YLIOPISTOLLA

TUTORIEN MUNAJAHTI 24.3.

Jussi Anttila menestyi MAOLin kemian kilpailussa, kävi maaliskuussa palkintojenjaossa ja kommentoi: ”GG easy!”

YO-KATASTROFIHARJOITUKSEN MYÖTÄ HALU MELKEIN ISOISSA UUTISISSA 10.3.

YO-KIRJOITUKSET s. 24

Tsekkaa kevään ylppärimuoti!

NAISTENPÄIVÄN VISA 8.3.

Tutorien naisvisan voittajaksi kiperistä kysymyksistä selviytyi Mikael Saari. Onnittelut!

Kevätlukukauden kirmailut

VAPPUOLYMPIALAISET 29.4.

Salon lukiolla järjestetyt lukioiden väliset vappuolympialaiset eivät tuoneet pokaalia Halikkoon, mutta saivat pintaan myös opettajiemme kisahengen. Plussat Salon lukiolle kunnon suojavarusteista!

INNODAY 11.5. s. 30–31

RANSKAN RYHMÄN PARIISI-MATKA 2. –6.5.

Ykköset jäivät nuolemaan näppejään, kun kakkoset veivät voiton. Tyylipisteitä kuitenkin Severi Laineelle!

PESISTURNAUS 12.5.

Lisää voit lukea koulun kotisivuilta kohdasta Opintomatkat löytyvästä Pariisin matkablogista!

OPPILASKUNNAN YLEISKOKOUS JA KEVÄTKIRKKO 3.6.

YLIOPPILASJUHLAT 4.6.

Lomalle mars!

MINTTU MÄKISEN MUSIIKKI-DIPLOMIKONSERTTI 23.5.

UE4-RYHMÄN RETKI HELSINKIIN 19.5.

TUTOREIDEN KARKKIVISA 19.5.

Onnittelut kisan voittajalle Lassi Korhoselle! Palkinnoksi tuli kaikki purkin karkit eli 130 kappaletta!

BI7/KE8 TVÄRMINNESSÄ16.5. s. 32

BI3 TURUSSA 13.5. s. 32

VEERA NIEMEN JA SANNI LAAKKOSEN MUSIIKKIDIPLOMIKONSERTTI 16.5.

Halun penkkarisirkus

KOONNUT SANNI RATAMO KUVA KOULUN KUVAGALLERIA

Abiturienttien lukioura huipentui 18.2. railakkaaseen penkkari-ilotteluun. Hauskat asut ja lukion yläkerran sirkusteemainen koristelu värittivät kolmosluokkalaisten viimeisen opintovuoden kohokohtaa.

ABIT
2016

Penkkaripäivänä ”Vuoden”...

Abien diplomit kakkosilta

Aakula Aleksanteri Isukki
Ahokas Ilona Tinderlöytö
Anttila Sanni Kirjastotäti
Elfving Milja IG-panostus
Grönroos Sonja Kim K
Heinonen Ilona ”Mooi”
Hellgren Roope Päihdeprofessori
Hellund Oona Kissanainen
Hernández-Sjöberg Tristan Pikakävelijä
Huttunen Ossi Bull
Hynninen Elina Tyylilyyli
Jalava Tanja Ryhmächatselfie
Jokinen Oskari Sliipattu tukka
Junnilainen Ville Unikeko
Kaariluoto Kia Automerkki
Kakko Elina Nuudelipää
Kankaanpää Elisa Trendifrendi
Kesälä Vera Teen mitä haluun
Ketokulta Niilo Top Headshotter
Korhonen Pauli Fyysikko
Knaapinen Santeri Lukiolainen
Kuitunen Julia Pelisilmä
Kuivalainen Oona Kahvihuonerakastaja
Laakko Nina Meikkitaiteilija
Laiho Tilda Päivänsäde
Laine Aleksi Puuttuva Palanen
Laine Lotta Aikataulutus
Laine Samu Oman elämänsä rallikuski
Laukkanen Herkko Tiukat farkut
Lehtiö Eetu Vegaani
Leino Einari Isin suhteilla läpi
Lindgren Diana Paita ja peppu
Mahlberg Lotta Salikissa
Mäki-Tulokas Sandra Känkkäränkkä
Niemelä Elli Puuttuva Palanen
Niemi Leevi Pitkä Leevi
Nieminen Veikko Tee-se-itse
Niini Vili Optikon vakioasiakas
Niinistö Joonas Origami
Nummela Emmi Supermuisti
Nummila Katrina Sixpack-tavoite
Nurmi Lotta ”Tykkään bailata”
Oksa Camilla Tunnollinen tutor
Oranta Liisa Tasapaino hukassa
Patrakka Miro Booty
Pentikäinen Miika Takatukka
Ratamo Sanni Hippivapautuminen
Sampinen Jenni ”Oho, siin oli oja”
Selman Elias Patonki
Spännäri Peppi #Inkedgirl
Sulander Sini-Tuuli Singstar
Tamminen Tino Pokerface
Tapomaa Taru Paita ja peppu
Varis Katariina Ruokalakuski
Vehmanen Mikko Automobiilin omistaja
Vesterinen Elina Keittäjä
Virkki Tero Gretzky
Virtanen Valtteri Nauru
Väinälä Julius Räpättäjä
Ylönen Tommi Mersumies

Opettajien ja henkilökunnan diplomit abeilta

Helin Maria Lomakuvat
Hämälä Sari Haukankatse
Häyrinen Pekka ”Melkein oikein”
Jokinen Leena Viikonloppukuulumiset
Järvenpää Anna Autokoululainen
Lassila Satu-Marja Ghettobooty
Leino Ari Biisivinkit
Leino Iku Man bun
Linnankivi Riitta Unelmien isoäiti
Michelsson Ida Kieli solmussa
Niittonen Riikka Origamiterapia
Nojonen Sari Poissaolopoliisi
Pitkänen Sanna Ällä hihassa
Rosenqvist Teija SAKU
Santala Marja ”Koputtiks joku?”
Tanninen Jouko Vending machine
Tauriainen Marika Kofeiiniyliannostus
Tinell Päivi ”Täst tulee niiiiin hyvä!”
Tornberg Esa Mielensäpahoittaja
Verhola Soile Autonlämmittäjä

Wanhat 2016 —

TEKSTI EMILIA SAHLSTRÖM JA TIIA KAARTOVUORI KUVAT MARKO IKONEN, JULIA EHRNROOTH, EMILIA

Mistä oli vuoden 2016 wanhojen päivä tehty? Kimallusta ja glitteriä riitti, mutta päivään mahtui paljon muutakin: pilttikatastrofeja, rikkinäisiä mekon helmoja, kompurointia, tallottuja varpaita ja vääriä tanssiaskeleita. Kaikkine sähläyksineen päivä oli kuitenkin huikea spektaakkeli! Tällä aukeamalla pääset vielä fiilistelemään tunnelmia. Arvon wanhat jakavat parhaat vinkkinsä tuleville prinsseille ja prinsessoille, ja toimittajamme Kaartovuori kertoo, kuinka wanhojen oma tanssi syntyi.

VINKKEJÄ
- sisäänaja kengät ajoissa
- muista syödä ja juoda riittävästi
- koristelu ja siivous hoituu nopeasti isolla porukalla
- metsästäkää ilmapallot ajoissa

SÄÄSTÄ NÄISSÄ
- kotitekoinenkin kampaus ja meikki voi olla näyttävä, etenkin jos lykkää mukaan kimalletta
- käytettyjä pukuja löytyy netistä ja aletangoilta pilvin pimein
- mekon tyllihelman lyhentäminen on helppoa itsekin, kun liikkeet veloittavat yli 50 euroa

NAPPAA MUKAAN
- hakaneuloja
- rakkolaastareita
- pinnejä
- hiuslakkaa/vahaa

kyllä tarkeni!

LAXSTRÖM, ANNIINA HELENIUS, TIINA JAAKKOLA, HALUN FACEBOOK

OMAN TANSSIN TARINA
Wanhojen oman tanssin rakentaminen oli kyllä melkoinen projekti! Joukostamme valittiin suunnitteluryhmä, jonka tehtävänä oli työstää koreografia valittuun kappaleeseen. Suunnitteluryhmään sai tulla kaikki halukkaat. Jäseniä ryhmään kertyi yhdeksän, mukaan lukien minut.
Oman tanssin kappale valittiin äänestämällä. Kappaleen valinta osoittautui melko hankalaksi, sillä jokaisella 56 wanhalla oli omanlainen mielikuva ja ajatus tanssista. Lopulta kuitenkin pääsimme yhteisymmärrykseen ja biisiksi päätyi JVG:n Tarkenee. Kappaleen sanojen ansiosta tanssimme teemaksi muodostui kesäinen Hawaii.
Kun kappale oli valittu, alkoi tanssisalissa kova ideointi ja harjoittelu. Koreografian teko ja liikkeiden sovittaminen musiikkiin vaativat kärsivällisyyttä, hikipisaroita ja joskus kyyneleitäkin. Yhdessä tekeminen on hauskaa, mutta isossa porukassa työskentely oli joskus myös hieman hankalaa.
Harjoitteluaikojen sovittelu kaikille sopiviksi ei ollut helppoa ja aikaa oli hyvin rajallisesti. Kokoonnuimme yhteen muutaman kerran viikossa. Harjoituksissa koulujutut unohtuivat ja JVG:n letkeät sanoitukset saivat aina hymyn huulille. Pienistä vaikeuksistamme huolimatta en vaihtaisi hetkeäkään pois! Tanssin tekeminen yhdessä ryhmämme kanssa oli yksi ihanimmista ja palkitsevimmista projekteista koko lukion aikana.
Ryhmämme jokainen jäsen toi omalla innostuneisuudellaan ja osaamisellaan tanssiin jotakin hienoa, ja kaikki me täydensimme toisiamme. Lopputulos oli parempi, mitä osasimme odottaa. Suunnittelimme juuri meidän ikäluokalle sopivan, räjähtävän iloisen ja energisen tanssin, mutta koko wanhojen porukka yhdessä, teki siitä sellaisen.
Vuoden 2016 Wanhat eivät jättäneet ketään kylmäksi, tuona iltana hallilla todellakin tarkeni! Vinkki tuleville wanhoille oman tanssin tekoon: aloittakaa suunnittelu ajoissa ja muistakaa nauttia ja pitää hauskaa!
Tiia Kaartovuori, fiilispohjalta :-)

Ykkösten työelämäpäivä

TEKSTI JA KOONTI JENNI PARKKO JA MILJA PAKARINEN KUVA KOULUN KUVAGALLERIA

Vanhojen päivän aamuna koulumme ykköset saivat osallistua työelämäpäivään. Kouluumme saapui 22 haastattelijaa, ja päivän aikana järjestettiin yhteensä 130 työhaastattelua. Kyselimme päivän tunnelmia tapahtuman järjestäjältä, muutamalta työhaastattelijalta sekä parilta halulaiselta.

Riitta Linnankivi
1. ”Ei vain ylioppilaskirjoituksia varten, vaan elämää varten” -moton mukaisessa hengessä. Tämä oli kolmas tämän kaltainen työelämäpäivä, jossa on harjoiteltu työhaastatteluja.
2. Hyvien suhteiden ja verkostojen kautta. Tapahtuman suunnittelu alkoi jo joulukuussa. Haastattelijat osallistuivat mielellään, ja osa heistä on käynyt useampinakin vuosina.
3. Tapahtuma vahvistaa oppilaita pärjäämään tulevaisuudessa ja auttaa heitä omaksumaan haastattelutilanteissa tarvittavia käytännöntaitoja.
Johanna Vainio (aluepäällikkö, YES)
1. Pidin päivästä. Olen ollut aikaisempinakin vuosina tapahtumassa mukana.
2. Järjestin erikoisen haastattelun, sillä oppilaiden täytyi kehitellä aamulla myyntipuhe omasta liikeideastaan. Oppilaat pärjäsivät hienosti! Osalla oppilaista saattoi olla niukempi idea, mutta liikeideat löytyivät hienosti esimerkiksi kiinnostuksen kohteista, kuten harrastuksista.
3. Hyvää asennetta ja ennen kaikkea innostusta.
4. Innostus ja kiinnostus on tärkeää. Hyvä asenne sekä tiedonhankinta kyseisestä työnkuvasta on tärkeä huomioida.

1. Mistä tapahtuman idea syntyi?
2. Miten työhaastattelut saatiin järjestettyä?
3. Mitä hyötyä tapahtumasta on?

1. Mitä mieltä olit tapahtumasta?
2. Miten ykköset pärjäsivät työhaastatteluissa?
3. Mitä alallesi vaaditaan?
4. Mitä vinkkejä antaisit tulevaisuuden työhaastatteluihin?

Riitta Linnankivi

Inkeri Kurppa (va. lasten ja nuorten palveluiden päällikkö)
1. Erinomainen päivä. Mielestäni vastaavanlaisia tapahtumia voisi järjestää enemmänkin jo yläkouluissakin. Tapahtuma on järjestetty onnistuneesti.
2. Oppilaat pärjäsivät erinomaisesti. Haastatteluihin oli valmistauduttu hyvin ja käytöstavat olivat hallussa.
3. Koulutusta ja halua tehdä lasten kanssa töitä. Täytyy tulla toimeen erilaisten ihmisten kanssa, ja olla valmis kehittämään itseään jatkuvasti.
4. Hyvä käytös on tärkeää. Täytyy olla valmis vastaamaan mihin tahansa kysymykseen rehellisesti, vaikka kaikkea ei tarvitsekaan tietää. Kannattaa ottaa selvää, millaiseen tehtävään ja paikkaan on hakemassa esimerkiksi netistä.

1. Mitä mieltä olit päivästä?
2. Oliko tapahtuma hyödyllinen?
3. Missä haastatteluissa kävit?
4. Oletko kiinnostunut kyseisistä aloista?

Johanna Vainio

Inkeri Kurppa

Jesse Laaksonen, 15A
1. Aluksi minua jännitti, mutta loppuvaiheessa jännitys laantui ja oli mukavaa.
2. Tapahtumasta oli hyötyä.
3. Kävin lääkärin ja poliisin haastatteluissa.
4. Olen, varsinkin poliisin ammatista.
Teresa Lindgren, 15B
1. Pidin tapahtumasta.
2. Olen aiemminkin ollut työhaastattelussa, mutta sain joitakin vinkkejä lisää.
3. Kävin liikunnanohjaajan ja toimittajan haastatteluissa.
4. Toimittajan ammatti kiinnostaisi.

Jesse Laaksonen

Teresa Lindgren

Päivä johtajana

TEKSTIT JA KUVA VEERA NIEMI JA JOUNI PELTONIEMI KOONNUT MILJA PAKARINEN JA JENNI PARKKO KUVA

Moni halulainen tarttui kevätlukukaudella mahdollisuuteen päästä seuraamaan, millainen on johtajan päivä. Tapahtumien takana on Suomen Nuorkauppakamarit ry yhdessä YES-verkoston kanssa. Kakkosista Veera Niemi vietti helmikuisen päivän viestintätoimisto Miltton Oy:ssa ja Jouni Peltoniemi pääsi toukokuussa seuraamaan Salon kaupungin liikuntapalveluiden esimiestä.
Lisätietoja Päi

Veera talousjohtajan opissa

Kun viime lukuvuonna osallistuin Vuosi Yrittäjänä -kurssille, en olisi uskonut, mitä kaikkea se tuokaan tullessaan.
Vielä loppumisensa jälkeen kurssi on antanut mahdollisuuden osallistua erilaisiin opettaviin ja hauskoihin Nuori Yrittäjyys ry:n järjestämiin tapahtumiin. Yksi niistä oli helmikuussa järjestetty Job Shadow. Päivän ideana oli päästää nuoret seuraamaan suurten yritysten johtajan tavallista työpäivää ja oppimaan uusia asioita johtajuudesta. Mukana oli reilut 20 nuorta, joista jokainen sai oman johtajan, jonka päivää pääsi seuraamaan. Johtajia oli mukana suurista yrityksistä, kuten Microsoftilta.
Itse pääsin viettämään työpäiväni viestintätoimisto Miltton Oy:n talousjohtaja Laura Nymanin kanssa. Ensitapaamisestamme asti päivä oli aivan mahtava. Heti aamusta pelasimme yrityksen lukujen kanssa ja tarkastimme kirjauksia. Päivän mittaa pääsin mukaan myös moniin palavereihin, niin yrityksen sisäisiin kuin muiden toimijoiden kanssa käytäviin.
Päivä oli kokonaisuudessaan todella opettavainen ja silmiä avaava kokemus. Ennen ajattelin, että toimistotyö olisi aina kovin tylsää: istutaan pienessä toimistossa yksin, vain tietokone seurana, selaten suuria määriä papereita ja kirjaten tietoja koneelle. Todellisuudessa nykyaikaisessa ja modernissa toimistossa suurin osa työpisteistä on avokonttoreita ja työn ohessa on mukava jutella työkavereiden kanssa. Ilmapiiri oli hyvin rento ja työn tekeminen tuntui vaivattomalta.
Vielä päivän koonti oli iltatapahtuma, jossa päästiin jakamaan kokemuksia päivästä muiden nuorien ja johtajien kanssa. Lisäksi oli mahdollisuus nähdä NY:n kautta saatuja kavereita pitkästä aikaa. Suosittelenkin siis Nuori Yrittäjyys ry:n tapahtumia ja eri ohjelmia jokaiselle, joka vähääkään on kiinnostunut yrittämisestä!
Ja muistakaahan, talousjohtaja johtaa ihmisiä, ei lukuja!

Kuvassa Veeran kanssa NY:n puolelta päivän koordinaattorina toiminut Lari Raitavuo ja Miltton Oy:n talousjohtaja Laura Nyman.

Jouni ”liikuntakihona”

Liikunta on ollut aina isossa osa elämääni, ja olen pitkään myös harkinnut uraa liikunnasta. Selatessani Päivä johtajana -listan nimiä, silmiini pisti Saku Nikkanen, joka on Salon seudun ”iso kiho” liikunnan saralla. Nämä kaksi asiaa kun natsasi kohdalle, en voinut olla osallistumatta päivään. Ajattelin, että samalla saisin tietää, onko liikunnanohjaajan ura parempi kuin heidän esimiehensä.
Ennakkokäsitykseni oli, että vs. liikuntapalveluiden esimies Saku Nikkanen olisi 24/7 toimistohuoneessaan ja tekisi paperihommia ja olisi puhelimessa. Oikeasti hänen toimenkuvaansa kuuluu palavereja eri asioihin liittyen, ihmisten tapaamisia, paikan päällä käymisiä jne. Silti suuren osan päivästä hän vastailee puhelimessa ihmisten kysymyksiin.
Päiväni alkoi Salohallilla, kun tapasimme Sakun ja Salohallin vastuuhenkilön kanssa tanskalaisen tulostaulumyyjän. Palaveri oli mielen
kiintoinen, ja tanskalainen oli erittäin mielenkiintoinen persoona. Tapaamisen jälkeen menimme Sakun toimistolle, jonne hetken ajan keskusteltuamme saapui Salon frisbeegolfseuran edustajia keskustelemaan uudesta mahdollisesta frisbeegolfradasta. Palaverin jälkeen menimme paikan päälle katsomaan mahdollisen frisbeegolfradan sijaintia.
Lounaalla keskustelimme Sakun työstä ja liikunnasta yleisesti. Syömisen jälkeen palasimme toimistolle, jossa pääsin seuraamaan hänen toimistoelämänsä arkea, mikä oli hieman pitkästyttävää mutta opettavaista.
Ensisijaisesti pyrin itse opiskelemaan psykologiaa, mutta koska liikunta on ollut iso osa elämääni aina, ja olen varma, että liikunta on osa elämääni tulevaisuudessa – joko työn tai vapaa-ajan kautta.

Monet käyvät jumpassa tai salilla, ja pianon soittokin on useille tuttu harrastus. Erilaisia harrastuksia on kuitenkin vaikka kuinka paljon. Halulehti selvitteli halulaisten harrastuksia ja löysi muutaman hieman harvinaisemman vapaa-ajanviettotavan. Seuraavilla sivuilla on mainioita vinkkejä uusiksi harrastuksiksi itse kullekin tai ainakin tuhti tietopaketti muutamasta ehkä-ei-kovin-yleisestä harrastuksesta.

KOONNUT MEERIMARIA KETOKULTA KUVAT HAASTATELLUILTA

1. Mikä on harrastuksesi ja kauanko olet harrastanut?
2. Miten päädyit tähän harrastukseen?
3. Mikä harrastuksessa kiehtoo?
4. Mitä olet oppinut harrastuksestasi?
5. Murra jokin myytti tai harhaluulo harrastukseesi liittyen.

LINNEA SJÖBLOM, 14C
1. Cosplay eli manga-, anime-, sarjakuva-, peli- tai elokuvahahmojen asujen tekeminen ja niihin pukeutuminen. Olen harrastanut cossausta noin vuoden.
2. Yläasteen jälkeen ei enää ollut tarjolla käsityötä, joten kun kaveri halusi tehdä cosplay-puvun, päädyin mielelläni mukaan, ja siitä se lähti.
3. On tosi hieno tunne saada asu vihdoin valmiiksi (tai sellaiseen kuntoon, että siinä voi liikkua tapahtumissa), varsinkin kun urakka on ollut raskas. On kiva nähdä oma kädenjälki esillä. Lisäksi tapahtumissa on tosi ihania ihmisiä. Ja jotkin puvut ovat vain niin siistejä!
4. Cossaamisesta oppii ompelemaan, paikkaamaan ja rakentamaan vaikka kuinka kummallisia juttuja, niin langalla kuin kuumaliimalla.
5. Usein kuulee, että cosplay on kallista, mutta kyse on silloin vain laiskuudesta! Ihan yhtä hienoa jälkeä, ja rahaa säästävää, saa kierrättämällä vanhoja vaatteita ja käymällä läpi kirppareita tuntitolkulla. Siinä oppii samalla hyödyntämään vanhaa tavaraa.

COSPLAY

Halu harrastaa

KORTTITEMPUT

JUSSI JORONEN, 15A
1. Korttitemput ja kaikenlainen "sleight of hand". Olen harrastanut molempia noin puoli vuotta.
2. Katsoin lukuisia videoita ja ohjelmia maailman parhaista taikureista. Kaikista suurimman vaikutuksen tekivät kuitenkin Shin Lim sekä Dan ja Dave Buck näyttävillä tempuillaan ja "flourisheillaan". Olihan myös hienoa ajatella, että pystyisipä itsekin samanlaisiin suorituksiin.
3. Ehdottomasti uusien temppujen ja taitojen opettelu sekä jatkuva kehitys, joka ei voi loppua koskaan. Lisäksi on hienoa välillä huijata kavereita ja tuttujakin.
4. Muille esiintymistä, kärsivällisyyttä, rauhallisuutta ja ennen kaikkea sorminäppäryyttä.
5. Kaikenlainen taikuus on sekä taidetta että erittäin monipuolista harrastamista. On kortti- ja kolikkotemppuja, mentalisteja ja lukuisia muita erilaisia taikuuden osia. Vaikkei taikuus olekaan missään mielessä urheilua, se voi silti teknisesti olla erittäin haastavaa ja vaikeaa, ja vain harjoitus tekee mestarin.

PEKKA HÄYRINEN, historian ja yhteiskuntaopin opettaja
1. Harrastan ammuntaa mustaruutiaseella, jonka olen itse rakentanut ja joka on kopio 1800-luvun alun nallilukkokivääristä. Ase on ns. suusta ladattava eli mustaruuti, rasvalappu ja kuula laitetaan aseen piipun päästä sisään, ja siksi lataaminen ja aseella ampuminen kestää kauan. Olen harrastanut tätä lajia noin yhdeksän vuotta.
2. Harrastukseen päädyin oikeastaan hyvän ystäväni kautta, joka oli rakentanut oman aseensa ja houkutteli mukaan Halikon kansalaisopiston mustaruutiasekurssille, jossa voitiin itse rakentaa mustaruutiaseita asesepän opastuksella. Tietysti taustana on ollut aina kiinnostus sotahistoriaan ja aseiden kehitykseen, johon tämän harrastuksen kautta saisi käytännön kosketuksen.
3. Harrastuksen kautta voi konkreettisesti tutustua sotahistoriaan ja aseiden kehitykseen vanhoja aseita rakentamalla ja ampumalla. Ammunta ja kilpailut ovat saaneet jatkamaan harrastusta. Kuulun Salon Seudun Ampujiin ja sen kautta käyn myös ammuntakilpailuissa.
4. Harrastus on opettanut keskittymistä ja pitkäjänteisyyttä, jota ammunta ja myös mustaruutiaseen lataaminen vaativat. Nämä ovat hyviä taitoja myös omassa työssä.
5. Ammunta mielletään yleensä kilpaurheiluksi, mutta mustaruutiammunta on enemmänkin harrastusta, jossa ajalla ja painolla paneudutaan menneisyyteen ja kilpailujen voittamisella ja kiireellä ei ole niin suurta merkitystä.

MUSTARUUTIASEET

KILPATANSSI

TOIVO MARKOZOV, 15B
1. Harrastukseni on kilpatanssi, ja olen harrastanut sitä jo noin kuusi vuotta. Olen oikeastaan harrastanut tanssia pienestä asti, mutta kilpatanssin aloitin 11-vuotiaana.
2. Päädyin kilpatanssiin siten, että yksi tyttö tarvitsi paria, ja aloin tanssimaan sen tytön kanssa.
3. En oikeastaan tiedä, mitä tekisin ilman tanssia! Kisat, kova treeni ja uskomaton kaveriporukka saavat jatkamaan – ja myös palkinnot ja saavutukset, jotka tulevat kisojen myötä.
4. Tanssin myötä minusta on tullut vastuullisempi. Tanssissa mies päättää, mihin suuntaan mennään, ja voidaan sanoa, että tanssi on pojan vastuulla, koska tyttö vain seuraa poikaa.
5. Useat ihmiset ajattelevat, että tanssi on ihan tyttömäistä ja tytöille tarkoitettu laji. Tanssissa ei ole ikärajaa eikä sukupuolella ole väliä! Tanssiessa voi nauttia elämästä ja kertoa tunteistaan. Monet ajattelevat myös, että on helppoa tanssia kisasuoritus, joka on yhteensä 13 minuuttia, mutta se ei kuitenkaan ole niin helppoa kuin voisi kuvitella. Tanssissa on koreografia, joka vedetään täysillä, ja tanssiasennon on pysyttävä tiukasti. Jos kilpatanssi kiinnostaa, kannattaa kirjoittaa Youtubeen hakusana DanceSportTotal.

Halu harrastaa

ERICK VARGAS, 14A, Mexico
1. In Mexico, my hobby is doing stand-up comedy, which I started in October of 2012.
2. I always wanted to be a politician, but then I figured, why not try stand-up? I mean, comedians can also wear suits, they also speak nonsense all the time, but of course the most important part is that being a comedian is also SUPER hot. I don't think it's something you can really plan. In 2012 my father thought it would be a good idea to sign me up for a stand-up course. He's come to regret it after hearing all the crude things I usually say on the shows. The course itself took place in Mexico City and was given by comedians and comedy writers.
3. My parents told me I always said stupid things so I thought, "Well, it's probably time to try getting paid for it". The financial side of things is not working quite so well, but at least I'm trying to enjoy my job (the same situation most working people are in). At the beginning I didn't enjoy it that much, not until I had my very first TV-presentation. I met many people there and it was one of the best shows I had during those times. After that I fell in love with getting on stage and having the chance to see many people smile and laugh at the same time.
4. Girls... Not at all. At this stage in my life it has helped me by letting me get to know many people and by giving me a lot of profit – and by profit I mean free drinks and, in really good nights, maybe even some food. It has also made me try new things that I never thought I would. I've learned a lot while doing comedy, such as how to plan massive events, negotiating and other stuff like that – but mostly I've learned that racist and dead-baby jokes are not for everyone.
5. When I meet people and they know I do stand-up, they always say, "Tell me a joke". It's not about only making a joke - stand up is about the whole set: the set ups and the punchline, making the audience identify themselves with it, and it's about writing your own gig (that is the real challenge).

STAND-UP

Halu harrastaa

KILPA-AMMUNTA JA METSÄSTYS

LIINA LAINE, 15B
1. Harrastan kilpa-ammuntaa ja metsästystä. Ammunnassa päälajejani ovat ilmahirvi ja -luodikko, 100m kivääri sekä kansainvälinen metsästysammunta, joka sisältää kivääri- ja haulikkolajeja. Ilmakivääriammuntaa olen harrastanut lähes kymmenen vuotta, ruutiaseilla muutaman vuoden vähemmän, ja haulilajit aloitin viime kesänä. Metsästyskortin suoritin 10-vuotiaana.
2. Aloitin seuraamalla isäni polkuja: hänen mukanaan menin radalle ja pian aloitin itse ampumakoulun ja sen rinnalle ampumajuoksun. Näiden sekä erinäisten leirien ja kurssien kautta sain nopeasti harrastuskavereita, joiden kanssa kilpa-ammunta aloitettiin yhdessä.
3. Harrastuksen myötä olen päässyt kokemaan upeita kisa- ja metsästysmatkoja, niin ympäri kotimaata kuin ulkomaillakin. Totta kai myös kaverit, joiden kanssa harrastus yhdistää, saavat jatkamaan. Tärkeintä on kuitenkin se tunne, jonka radalla saan, ja fiilis omasta kehittymisestä ja onnistumisesta. Se on mahtavaa!
4. Molemmat harrastukset ovat kehittäneet paljon kaivattua kärsivällisyyttä ja rauhallisuutta sekä kykyä keskittyä omaan tekemiseen ja tilanteeseen ympäröivistä häiriöstä huolimatta. Toki metsästys on tuonut mukanaan monia käytännönkin taitoja metsässä ja luonnossa liikkumiseen ja tekemiseen.
5. Usein uskotaan, että ammunta (ja metsästyskin) on vain miesten laji tai että miehet olisivat naisia parempia. Todellisuudessa erityisesti nuorten sarjoissa kärki koostuu monesti naispuolisista harrastajista!

Tärkeintä on kuitenkin se tunne, jonka radalla saan. Se on mahtavaa!

SANNA PITKÄNEN, biologian, maantieteen ja terveystiedon opettaja
1. Harrastan lintupyynneissä käymistä, erityisesti Ruissalon lintupyyntejä. Lintupyyntejä pitävät sellaiset henkilöt, joilla on rengastuslupa. Siellä siis pyydetään elävältä lintuja, joista mitataan erilaisia kuntomittoja, ja sitten linnut rengastetaan ja vapautetaan. Myöhemmin voidaan tarkastella tietyn yksilön elämänvaiheita meillä ja muualla, jos kyseessä sattuu olemaan muuttolintu. Itselläni ei ainakaan vielä ole rengastuslupaa, mutta kovasti toivoisin sellaisen joskus saavani.
2. Ruissalon lintututkimus aloitettiin opiskeluaikanani, vuonna 1999. Silloin osallistuin talvilintupyynteihin ja kesäiseen "pönttöprojektiin" opintojen merkeissä. Jostain syystä jäin koukkuun enkä ole osannut lopettaa harrastukseksi muuttuneita opintoja. Nykyään pääsen osallistumaan pyynteihin valitettavasti vain koulun loma-aikoina, mutta parempi sekin kun ei ollenkaan!
3. Suuri osa viehätystä on muut pyynneissä käyvät ihmiset, kyse on sosiaalisesta tapahtumasta. Samalla saan nauttia häivähdyksen yliopistomaailmasta ja biologisesta tutkimuksesta. Lisäksi linnut ovat kiehtovia, erityisen kiehtovia, kun pääsee lähikontaktiin kiikareilla tarkkailun sijaan. Perustiedon keräämisestä on valtava hyöty tutkittaessa esimerkiksi ympäristönmuutosten merkitystä luonnolle.
4. Olen oppinut paljon linnuista ja ekologiasta. Olen myös oppinut tutkimuksesta ja sen tekemisestä. Hyödyn harrastuksesta, koska tulen siitä hyvälle mielelle ja voin jakaa tietojani esimerkiksi sukulaislapsille ja salaa toivoa, että hekin kiinnostuisivat luonnosta. Lintupyynneissä olen myös tutustunut eri aloilla työskenteleviin, eri-ikäisiin ihmisiin, ja siitä on varmastikin ollut monenlaista hyötyä, jota en varmaan ole edes tiedostanut.
5. Monet yleistävät, että lintuharrastajat ovat harvinaisten lajien perässä juoksevia bongareita. Jotkut lintuharrastajat ovat myös bongareita, mutta todellinen lintuharrastaja tunnistaa itse lajeja ja retkeilee muutenkin kuin vain muiden havaintojen perässä, ts. tekee itse havaintoja, joita muut saattavat bongata.

LINTUPYYNTI

Halu harrastaa

LAURI KAJAKKO, 14A
1. Freerunning, olen harrastanut kolme vuotta.
2. Kavereiden kanssa päätettiin harjoitella bäkkärit leikkikentällä pöydältä alas. Sen jälkeen alettiinkin treenaamaan muitakin temppuja.
3. Onnistumisen tunne ja kavereiden kanssa hauskanpito.
4. Peruskuntoni on vahvistunut.
5. Freerunning ja parkour sekoitetaan usein keskenään. Toisin kuin yleensä luullaan, parkourissa yritetään päästä paikasta a paikkaan b mahdollisimman nopeasti ja tehokkaasti, kun taas freerunning on ympäristön käyttämistä temppuiluun.

FREERUNNING

Abi-fashion 2016

KOONNUT SANNI RATAMO KUVAT SANNI RATAMO

Ei ole toki yhdentekevää, mitkä vaatteet lukiolainen vetää niskaansa mahdollisesti lukiouransa tärkeimpänä päivänä. Halun abiturientit poseerasivat asukuvissa 23.3. matikan kirjoituksista vapauduttuaan. Abit kertoivat perusteet omalle asuvalinnalleen ja vinkkasivat, mitä ei ainakaan kannata valita ylppärivaatetukseksi.

TINO TAMMINEN
huppari ja kengät, DC
farkut, Diesel
Valitsin nämä, koska ne ovat mukavat. Ei kannata laittaa mitään epämukavaa.

VILI
Berschka neule
Puma lökärit
Vans tennarit
Nämä olivat lattialla ensimmäisenä kasassa. Ei kannata laittaa märkäpukua tai latexia.

VILI NIINI
neule, Bershka
lökärit, Puma
tennarit, Vans
Nämä olivat lattialla ensimmäisenä kasassa. Ei kannata laittaa märkäpukua tai latexia.

LIISA ORANTA
kaikki H&M
Päädyin näihin, koska ne ovat mukavat ja lämpimät.

KIA KAARILUOTO
huppari, Cubus
t-paita ja lökärit, H&M
Nämä olivat kaapista ne ekat mukavan näköiset. Päälle ei kannata laittaa tiukkoja farkkuja, jotka kiristää istuessa.

TRISTAN HERNÁNDEZ-SJÖBERG
Ei tietoa vaatteiden alkuperästä.
Valitsin nämä mukavuuden perusteella. Ylppäreihin ei saa laittaa mitään liian paljastavaa, koska se häiritsee toisia kirjoittajia.

Hallitus ja tutorit puuhailee

Lukiossamme toimivat aktiivisesti ympäri vuoden tutorit ja hallituslaiset, jotka toimivat yhteisen hyvän eteen. Haku tutoriksi alkaa heti ensimmäisen vuoden alkusyksyllä, jolloin opo kertoo hausta tarkemmin. Hallituksen jäsenet äänestetään, joten kuka tahansa voi hakea ehdokkaaksi joulukuussa järjestettäviin vaaleihin. Alta voit lukea hieman tarkempaa tietoa molemmista koulumme piristäjäryhmistä!

HALLITUS

Opiskelijakunnan hallitus toimii lukiomme opiskelijoiden hyväksi. Vuosittain teemme uudistuksia ja parannuksia, joita opiskelijat ovat pyytäneet, sekä järjestämme tapahtumia harmaan arjen keskelle. Tänä vuonna hallitus on saanut aikaan tapahtumien lisäksi mm. seuraavat asiat:
Halun oma kirjakirppis, jossa voi myydä sekä ostaa kirjoja opiskelijoiden kesken. Hallitus kerää näistä 2€:n osuuden.
Pullojenkierrätyskorit, jotta panttipullot menisivät hyvään tarkoitukseen jätteen sijasta. Varat tulevat hallitukselle ja sitä kautta opiskelijoille.
Uudet pöydät Skanseniin ja korkeita pöytiä Evoluution takaosaan.
Sopimus Halikon ajotaidon kanssa, eli halulainen saa B-ajokortista 50€:n alennuksen ja hallitus 20€ / autokoululainen. Lisäksi Halikon ajotaito lahjoittaa vuosittain jaettavan 100€:n hyvän käytöksen stipendin.
Hallituskauden vaihtaminen joulusta jouluun. Äänestys tapahtuu siis ensi syksystä alkaen joulukuussa, ja uusi hallitus astuu voimaan tammikuun alussa. Näin saamme mm. hallituksen koulutukset ja alkusyksyn tapahtumat toimimaan helpommin ja paremmin, ja uudet ykköset näkevät ensin hieman hallitustyötä ennen kuin päättävät asettua ehdolle.

TUTORIT

Lukiossamme toimii 12 innokasta tutoria, jotka opastavat, neuvovat ja auttavat uusia opiskelijoita tutustumaan toisiinsa sekä lukiomme toimintaan ja tuovat piristystä tylsään arkeen. Tutorit pyrkivät kehittämään toimintaansa uusia juttuja.
Tänä vuonna tutorit ovat heittäytyneet syksyllä noin kerran viikossa jumppavetäjiksi sekä keväällä maanantaiaamujen uutisankkureiksi. Tutorit järjestäisivät myös mielellään teemaviikkoja/päiviä, mutta vähäisen osallistujamäärän takia niistäkin on jouduttu alkaa luopumaan. Tutorit pyrkivät myös yhdessä koulumme hallituksen kanssa luomaan hyvää yhteishenkeä järjestämällä esimerkiksi erilaisia lukiomme välisiä turnauksia.

Piristäjäryhmien järjestämät tapahtumat värikoodeittain löydät alta. Keltainen laatikko vihreillä reunoilla tarkoittaa hallituksen ja tutorien yhteistyötä.

Vuohensaaripäivä 14.8.

Miestenpäivä 19.11.

Pääsiäismunajahti 24.3

Maastopäivä 7.9.

Taksvärkkipäivä 7.12.

Vappuolympialaiset 29.4.

Haluween 30.10.

Joulujuhla 21.12.

Pesisturnaus 12.5.

Sählyturnaus 13.11.

Naistenpäivä 8.3.

Karkkivisa 19.5.

Halikon lukio on saanut nauttia erityisen monikulttuurisesta vuodesta. Lukioomme saapui peräti kuusi vaihto-opiskelijaa eri puolilta maailmaa, ja koulustamme maailmalle lähtivät Venla Vesterinen ja Ida Metsämäki. Tällä aukeamalla vaihtarit raportoivat kuluneesta vuodestaan.

KOONNUT JENNI PARKKO JA MILJA PAKARINEN KUVAT KOULUN KUVAGALLERIA

1. What was the best part of your exchange year?
2. What is the first thing you’re going to do once you get back home?
3. What would you like to say to all the students of Halikon lukio?

Meuthia Faralita Annisa, Indonesia
1. The best part of the exchange year is the exchange itself. I've had sweet and bitter times trying to get along with “strangers”, adapting to the totally new environment, having culture shocks and sharing my own culture. I encounter new things almost every day and honestly it almost drives me hullu but I am ok.
2. I don’t know. Unpack my bags would be the most ideal answer. But yeah, I would explore the new town I will live in and plan new activities.
3. Thank you for opening your minds to us (the exchange students) and I wish you all the best for your future. Travel the world and be adventurous!

Kato Pollet, Belgium
1. Making new friends all over the world and getting to know Finland and its traditions and customs.
2. Get together with my family and friends and enjoy typical Belgian food and drinks.
3. If I learned one thing while being an exchange student, it's to be open-minded towards new things. So I'd like to advise others to do the same.

Vaihtarit Halussa

Marie Grulich, Austria
1. To get to know so many sweet and kind people and to learn so much new stuff about the people, language, culture and myself.
2. I'm really looking forward to spending time with my family and my friends again. I'll try to tell them about my incredible time here, which is actually quite the challenge. I mean, how would you summarize a whole year without talking for days? Probably many things have changed a bit over the year, as I myself have, so I will have to get used to the 'new-old-life' back home, but I'm excited about it.
3. Thank you for being so welcoming and kind to all of us "aliens" :D You are such nice people and I'm glad that I got to know so many of you.

Erick Vargas, Mexico
1. I can't give a specific best part because there were so many good days, just as there were bad ones.
2. First thing will be meeting my family and friends, oh, and my dog (almost forgot about him)! I'll have some tacos (yeah, real stereotype there) and probably a "Oh no :(, Erick is back" party with my friends.
3. I love you :) and please stop being so shy. I'm sure the next exchange students would appreciate it if you were more open. First weeks I thought you guys wanted to kill me just for eating all of your delicious school food. But I still had a really good time here and I want to thank all of you for being a part of my exchange <3 xoxo

Camilo Quintana, Chile
1. Activities not related to school (except for the Paris trip).
2. Sleep for 15 hours and celebrate my Birthday.
3. Try to see the world as much as you can and enjoy it. Also, adopt a puppy.

Olá!
Siitä on kulunut jo kahdeksan kuukautta, kun sanoin heipat kavereille ja perheelle, suuntasin Helsinki-Vantaan lentokentälle ja nousin Portugaliin suuntaavaan lentokoneeseen sekavin ja jännittynein tuntein. Satoja kokemuksia, uusia tuttavuuksia ja vierailtuja paikkoja rikkaampana palaan kesäkuun lopulla takaisin Suomeen. Täällä on tapahtunut niin monia asioita, joita ei olisi ikinä tapahtunut, jollen olisi uskaltanut lähettää vaihtarihakemusta ja ottaa hyppyä tuntemattomaan.
Vaihtovuotta ja vaihtariutta on hankala kuvata lyhyesti. Se ei ole mitään, mitä kuvittelee, mutta samaan aikaan se on niin paljon enemmän. Vaihtariksi lähtiessä kannattaa jättää turhat ennakkoluulot pois matkasta ja kohdata kaikki uusi avoimin mielin ja hymy huulilla. Positiivisen asenteen ylläpitäminen ja ennakkoluulottomuus ovatkin ehkä parhaita neuvoja, mitä vaihtarille voi antaa. Totta kai ne toimivat kaikkialla elämässä, mutta vaihtovuodesta ne tekevät paljon helpomman ja auttavat selviämään vaikeimmistakin ajoista.
Kymmenen vieraassa maassa vietetyn kuukauden aikana ihminen ehtii muuttumaan melko paljonkin. Vaikkei Portugali olekaan niin erilainen Suomeen verrattuna kuin vaikka Latinalaisen Amerikan maat, on ero kuitenkin huomattava. Olisikin outoa, jos vaihto-oppilas palaisi kotimaahansa täysin samanlaisena, samalla arvomaailmalla ja ajatuksilla kuin lähti matkaan. Itsekin huomaan jo eroja itsessäni. Arvostan ja ajattelen osittain eri asioiden olevan tärkeitä kuin tänne lähtiessäni.
Isänmaallisuus on kasvanut uusiin mittoihin täällä ollessa. Olen aina tykännyt Suomesta, mutta niinhän sitä sanotaan ”sometimes you have to go far to see close”. Kyseisen, ehkä kliseisenkin lauseen olen todennut täällä vietetyn ajan kuluessa todeksi. Suomessa on ollut hyvä asua ja asiat toimivat helposti. Tasa-arvo on omaa luokkaansa ja koulutus on todellakin parempaa kuin täällä. Vaikka olen kuullut useammaltakin ihmiseltä, että menisin helposti portugalilaisesta, olen kyllä ylpeästi suomalainen.
Kotiinpaluuseen on jäljellä enää reilu kuukausi, ja vaikka olenkin todella innoissani, että pääsen kotiin, olen samaan aikaan surullinen. Vajaassa vuodessa olen ehtinyt rakentamaan uuden elämän täysin tyhjästä ja saanut todella hyviä ja läheisiäkin kavereita. Myös viimeisin isäntäperheeni on tullut todella läheiseksi ja rakkaaksi, ja olenkin onnekas, että saan kutsua tätä paikkaa kodikseni lopun elämäni. Vaihtarikavereille tulee olemaan todella vaikeaa sanoa heipat, sillä todennäköisesti emme tule ikinä enää tapaamaan kaikki samaan aikaan. On kuitenkin kiva tietää, että minulla on useita kymmeniä maita, joihin voin mennä vierailemaan ja joista tunnen jonkun ihmisen.
Vaihtovuosi on huikea mahdollisuus, ja jos saat tilaisuuden kokea sen, suosittelen sitä sydämeni pohjasta. Maalla, johon lähdet, ei ole väliä – saat varmasti mahtavan kokemuksen, oli se sitten naapurimaassa tai toisella puolella maailmaa. Joka tapauksessa kasvat ja itsenäistyt enemmän kuin kasvaisit samassa ajassa Suomessa ollessa.
Aurinkoista kesää kaikille!
Venla Vesterinen
Moikka!
Aika rientää hurjaa vauhtia, ja ennen kuin huomaankaan olen jo taas Suomessa. Tiivistettynä vaihto-oppilasvuoteni on ollut aivan mahtava ja opettavainen kokemus, johon on sisältynyt upeita hetkiä ja ihmisiä, joilta olen oppinut paljon.
Ensimmäiset kuukaudet täällä menivät alkuhuumassa. Kaikki oli uutta ja jännittävää. Uusia kokemuksia tuli joka päivä, ja jopa kaupassa käyminen saattoi tuntua jännittävältä kokemukselta, sillä joskus saatoin löytää itseni tanssimasta ja laulamasta myyjien kanssa, hyvin afrikkalaiseen tapaan.
Kuitenkin ensimmäisten kuukausien jälkeen aloin sopeutumaan, mutta siitä huolimatta monet asiat silti hämmensivät minua. Ymmärsin, kuinka erilainen Etelä-Afrikka on verrattuna Suomeen. Tästä huolimatta en ole potenut suurempaa koti-ikävää. Nyt asusteltuani täällä jo reilut kahdeksan kuukautta olen saanut arjen ja rutiinit ja voin jopa kutsua tätä paikkaa kodikseni.
Olen ollut onnekas, sillä olen saanut monia hyviä ystäviä, joiden kanssa olen tullut niin läheisiksi, että voisin kutsua heitä jopa parhaiksi ystävikseni. Unohtamatta omaa perhettäni, jonka kanssa olen jakanut kaikki ilot ja surut vuoden aikana. En osaa kuvitellakaan, kuinka kivuliasta lähteminen alle kahden kuukauden päästä tulee olemaan.
Yksi unohtumattomista kokemuksista oli, kun suuntasin pohjoiseen Mpumalangaan, pieneen afrikkalaiseen kylään, ”townshippiin”. Perheeni siellä edusti värikästä Siswati-kulttuuria, josta oli hienoa oppia lisää. Pari viikkoa ilman juoksevaa vettä, osittain ilman sähköjä sekä ilman monia minulle ennen itsestään selviä asioita sai minut ymmärtämään, kuinka etuoikeutetussa asemassa elänkään.
Loppujen lopuksi Etelä-Afrikka on kasvattanut minua ihmisenä. Olen saattanut löytää itseni monista tilanteista, joista en ikinä olisi kuvitellut itseäni löytävän. Vaihto-oppilaana oleminen on välillä itsensä heittämistä oman mukavuusalueen ulkopuolelle. Aina ei ole helppoa, eikä elämä täälläkään ole ollut pelkkää ruusuilla tanssimista, mutta kertaakaan en ole katunut tänne lähtemistä. Vuoteni Etelä-Afrikassa on ollut jotain todella ainutlaatuista, ja olen niin kiitollinen, että olen saanut tämän mahdollisuuden.
Nähdään pian!
Ida Metsämäki

Halulaiset vaihdossa

Työvaihtoa ja yrittäjyyttä

KOONNUT JENNA IIVONEN TEKSTIT JA KUVAT JENNA PENTTILÄ, ANNIINA RUUSKANEN JA KATRINA NUMMILA

Halun yhteistyö Europaschule Kölnin kanssa vei ykkösistä Jenna Penttilän ja Anniina Ruuskasen huhtikuussa kahdeksi viikoksi Saksaan kansainväliseen työharjoitteluun. Viime syksynä vaihdosta palannut Katrina Nummila puolestaan on ahkeroinut koko vuoden ajan NY-yrityksessään. Halulehti tarjoaa kuulumisia ja kommentteja kaikilta kolmelta.

Lähdin vaihtoon, koska halusin todistaa itselleni, että uskallan puhua saksaa ja englantia myös koulun ulkopuolella. Työskenteleminen ulkomailla tuntui kiinnostavalta, ja tietysti halusin myös tutustua uusiin ihmisiin ja lähteä seikkailemaan uuteen kaupunkiin Saksassa.
Asuin kaksi viikkoa nelihenkisessä saksalais-turkkilaisessa perheessä Kölnin keskustassa. Vanhempi tytöistä, Melisa, oli asunut meillä kaksi viikkoa vuoden alussa, joten tunsimme jo toisemme hyvin. Kävelin joka aamu töihin kolmen kilometrin päässä olevaan päiväkotiin ja vietin päivät ulkona lasten kanssa. Päiväkoti toimi aivan erilaisilla periaatteilla kuin Suomen päiväkodit, ja lapset saivat tehdä mitä halusivat ja liikkua vapaasti paikasta toiseen sisällä ja ulkona. Päiväkoti oli todella hyvä paikka oppia kieltä, koska lapset eivät osanneet muuta kuin saksaa.
Töiden jälkeen oli joka päivä paljon tekemistä, sillä saksalaiset eivät saa juurikaan läksyjä. Kävimme Melisan kanssa läpi kaikki tärkeimmät nähtävyydet, kuten Kölnin tuomiokirkon ja Lindtin suklaamuseon, ja teimme koiran kanssa pitkiä lenkkejä ympäri kaupunkia.
Ensimmäisen keskiviikon vietin Melisan ja hänen ystäviensä kanssa heidän koulussaan, Europaschulessa, jossa pääsin elämäni ensimmäiselle hollannintunnille. Toisella viikolla perheeseen tuli toinen vaihto-oppilas Kiinasta, ja kiinalaisten ryhmän mukana kävimme muun muassa risteilyllä Rheinilla, tutustumiskierroksella Köln-Bonnin lentokentällä sekä kiipeilemässä.
Olen ollut Saksassa monta kertaa ennenkin, ja tämä matka vahvisti saamaani kuvaa ystävällisistä ja avoimista saksalaisista ihmisistä sekä upeasta saksalaisesta luonnosta. Kahdessa viikossa ehti oppimaan yllättävän paljon saksan ääntämisestä, ja muutama uusi sanakin tarttui mukaan. Tutustuin saksalais-turkkilaiseen kulttuuriin, erityisesti ruokakulttuuriin, sekä opin, että ulkomailla kannattaa todella uskaltaa puhua. Suomalaisten käteväksi toteama hiljaa oleminen voi saksalaisten mielestä olla oudompi juttu kuin se, ettei osaa vääntää einkaufen-verbiä partisiipin perfektiin.
Jenna Penttilä

Kuvassa Jennan isäntäperheen Melisa ja äiti sekä Jenna itse.

Saksa on aina kiehtonut minua, ja heti kun kuulin työvaihdosta, päätin, että lähden. Olin töissä tasokkaassa päiväkodissa, Villa Luna Kölnissä, ja työaikani oli 10-16.30. Olin 3–6-vuotiaiden ryhmässä, jossa oli noin 20 lasta.
Isäntäperheeseeni kuului äiti Monika, Peter, joka oli vaihdossa Suomessa, ja hänen pikkusiskonsa Klara. Peter harrastaa jalkapalloa ja oli siksi paljon poissa kotoa. Klarallakin on paljon erilaisia harrastuksia, joten hänkään ei ollut kauhean paljon kotona. Olin aika usein Klaran kanssa ratsastamassa tai heidän koiransa kanssa lenkillä tai agilityssä.
Kielitaitoon reissu ei ainakaan omasta mielestäni vaikuttanut, sillä kaksi viikkoa on aika lyhyt aika. Sinä aikana kuitenkin huomasin, että osaan saksaa hyvin, koska ymmärsin kaiken, mitä minulle puhuttiin. Kotona puhuin Monikalle ja Klaralle saksaa, sillä he eivät osanneet puhua eivätkä juurikaan ymmärtäneetkään englantia.
Vähän jäi harmittamaan se, etten päässyt niinkään näkemään Kölniä ja että työt veivät todella paljon energiaa. Olen kuitenkin erittäin tyytyväinen, että lähdin reissuun ja sain kasan uusia kokemuksia mukaani.
Anniina Ruuskanen

Katrinan vuosi nuorena yrittäjänä

NY-yritykseni Cheeky Sweets Bakeryn perustaminen oli hetken mielijohteesta syntynyt ajatus, joka loppua kohden osoittautui palkitsevaksi kokemukseksi. Alussa oli hauskaa keksiä erilaisia nimiä, suunnitella logoja sekä mainoksia, mutta siinä kohtaa aloin kyseenalaistaa päähänpistoa, kun piti tosissaan alkaa mainostaa yritystä, pitää kirjanpitoa ja tehdä kakkuja kouluhommien ohella. Nyt voin kuitenkin sanoa, että kannatti kokeilla!
Jätin yrityksen mainostuksen melko vähäiseksi, mutta onneksi opettajat olivat hyvin aktiivisia tukemaan yritystä.
NY-yrityksessä hyvää on se, että siitä saa alustavaa näkemystä yrittämisestä. Voin suositella kurssia kenelle tahansa, jolla on hyvä idea tai joka haluaa muuttaa harrastuksensa yritykseksi, mutta erityisesti niille, jotka harkitsevat yrittäjiksi ryhtymistä tulevaisuudessa. NY-yritys on myös hyvä tapa kerryttää kursseja.

Kakkosten tet

KOONNUT EMILIA SAHLSTRÖM

Halun tokaluokkalaisille tarjottiin tänä vuonna ensimmäistä kertaa mahdollisuus lyhyeen tet-harjoitteluun, jonka sai suorittaa yrityksessä tai oppilaitoksessa oman mielenkiinnon mukaan. Muutamat opiskelijat jakoivat kokemuksensa ja vinkkinsä Halulehden lukijoiden kanssa.

Olin tetissä Mustamäen koulussa, koska olen kiinnostunut luokanopettajan työstä. Minut otettiin oikein lämpimästi vastaan ja kysymyksiini vastattiin hyvin ja kattavasti. Päivä oli oikein mukava, mutta sopivan päivän löytäminen oli hieman hankalaa. Tet-paikka kannattaa valita siten, että pääsee tutustumaan alaan, joka itseään kiinnostaa tai täysin uuteen alaan, josta haluaisi tietää lisää.
Iina Ahdeala

Todella hyödyllinen päivä! Olin Microsoftilla Tampereella. Kannattaa mennä sellaiseen paikkaan, jossa haluaisi itse olla töissä. Oma tet-päiväni vahvisti ajatuksiani, että haluan tekniikan alalle.
Roope Seppälä

Hometown / Safe way. Olin järjestyksenvalvojana harjoittelemassa Hometownissa, ja se oli oikein mukava paikka. Ei ollut sen suurempaa hässäkkää. Kiva homma ja reilusti asiakaspalvelua.
Ali Lindberg

Olin Turun yliopistossa, Biologian ja maantieteen laitoksella. Ihan kiva kokemus! Sain monipuolisesti tietoa opiskelusta ja pääsin kolmelle luennolle. Kannattaa lähteä päiväksi yliopistoon, jos haluaa saada tietoa siellä opiskelusta. Tet-päivä oli hyödyllinen, ja sellaisia voitaisiin järjestää jatkossakin.
Kirill Gusev

Kakkoset työelämässä ja oppilaitoksissa
TEKSTI TEIJA ROSENQVIST
Salon kaupungin lukioissa opinto-ohjauksen kurssiin sisältyy työelämään tutustuminen (=TET) tai vaihtoehtoisesti lukion jälkeiseen opiskelupaikkaan tutustuminen. Tarkoituksena on, että opiskelija tutustuu päivän aikana valitsemaansa työpaikkaan, sen toimintaa ja työtehtäviin.
Lukiolaisten TET tarjoaa työpaikoille mahdollisuuden esitellä omaa toimintaansa, alan ammatteja ja oman alueen työmahdollisuuksia. TET-tutustuja voi olla seuraava kesätyöntekijä, työharjoittelija, tuleva työntekijä tai omalle alueelle opintojen jälkeen palaava yrittäjä. Kokemuksistaan työpaikalla tai oppilaitoksessa opiskelija palauttaa opinto-ohjaajalle raportin.

Olin Turun yliopistolla matematiikan ja tilastotieteen laitoksella. Tet-päivä oli mukava ja sain hyödyllistä tietoa matematiikan opiskelusta yliopistossa. Suosittelen tet-kohteeksi opiskelupaikkaa, jos sinulla on mielessä jokin ala, josta olet kiinnostunut.
Aleksi Kaski

Tet-päivä sai myös kriittistä palautetta
En ole vielä ollut tetissä. Vaikea saada aikaiseksi kaiken muun koulukiireen keskellä. Muutenkin 3h töissä on aika turha juttu, ja on tettejä kuitenkin yläasteella tullut tehtyä.
Tet oli vaikea toteuttaa unelma-ammattini kohdalla, ja siksi pakollinen tet on huono idea.
En tykkää. Tet pitää suorittaa omalla ajalla ja vielä ennen kesää, jolloin aikaa olisi paljon enemmän. Myös tetin pituus on naurettava. Vain muutama tunti tekee hommasta turhan oloisen ja typerän. Tuntuu hassulta kävellä Prismaan kysymään: ”Moi, voinko tulla tettiin kolmeksi tunniksi?”

Halusta Hartwallille

TEKSTI SAMI-JANNE TUOMINEN JA MEERIMARIA KETOKULTA

11. toukokuuta järjestettiin Hartwall Areenalla Innoday-tapahtuma, johon myös lukiomme opiskelijat pääsivät osallistumaan. Innoday on maailman suurin nuorten innovointitapahtuma, joka järjestetään myös ensi vuonna. Areenalla kilpaillut Iskuryhmä ESA:n Sami-Janne Tuominen raportoi koko kilpailuprosessista, ja Innodayssa vapaaehtoisena työskennellyt Meerimaria Ketokulta kertoo, millaista oli työskennellä tällaisessa suurtapahtumassa.

Iskuryhmä ESA eli Eeli Hellsten, Ali Lindberg ja Sami-Janne Tuominen löysivät toisensa Innokampuksen järjestämää Tartu Ideaan -kilpailua varten. Itselläni ja Eelillä oli entuudestaan kokemusta viime vuoden kisasta, ja olimme innolla lähdössä uudelleen yrittämään. Ali päätyi mukaan yleisen kiinnostuksen takia. Lähdimme kehittelemään uutta digitaalista ratkaisua kierrätyksen kehittämiseksi kisassa, johon osallistui yli 200 joukkuetta ympäri Suomea. Matka ei ollut helppo, mutta sitäkin antoisampi ja kokemuksena unohtumaton.
Iskuryhmä ESA:n tarina kohti Hartwall Areenaa alkoi 23.9. Halikon lukiossa pidetystä Tartu Ideaan -karsinnasta. Olimme saaneet haasteet muutama päivä ennen, joten olimme hieman valmistautuneet ennen kilpailutilannetta. Yhteinen suunnitelmamme alkoi muotoutua helposti uomiinsa, eikä se siitä enää muuttunutkaan. Ideamme oli ala-asteille suunnattu kierrätyspeli Trash Run, joka opettaisi kierrätystä pelin kautta. Pelissä edetään ihmisen elinkaaren läpi tasohyppelykentissä keräten jätettä, joka kierrätetään kenttien lopussa.
Karsintavaiheessa pitchasimme ideaamme kolme kertaa. Ensimmäisellä kerralla saimme kuusi pistettä kahdeksasta, mikä on avaukseksi loistava. Toisella kierroksella nousimme jo seitsemään pisteeseen. Viimeiselle kierrokselle latasimme kaikkemme, mutta emme parantaneet toisesta kierroksesta. Kuitenkin kahden parhaan pitchin pistemäärä oli 14, mikä oli loistava pohja karsintavaiheeseen. Jäimme hyvillä mielin odottelemaan jatkoa.
Jatkopaikka meinasi kuitenkin jäädä haaveeksi. Emme olleet semifinalistijoukkueiden joukossa, vaikka olimme koulumme parhaita karsinnoissa. Karsintaideat oli käyty uudelleen läpi, ja meidän pisteet olivat laskeneet alhaisemmiksi. Koulumme toinen joukkue Roskajäbikset oli kuitenkin selviytynyt jatkoon, mistä olimme hieman katkerasti iloisia.
Tilanne muuttui kuitenkin täysin muutaman päivän päästä. Innokampuksen Annukka Van der Borch meilasi ja ilmoitti meidän semifinalistipaikasta! Haasteemme antaja Lassila&Tikanoja oli murahtanut ja halunnut meidän ideamme jatkoon muiden lisäksi. Olimme kuin olimmekin jatkossa! Olimme tavallaan ylimääräisenä joukkueena mukana muiden 25 joukkueen lisäksi.
Tästä sisuuntuneina lähdimme jatkamaan kehittelyä, ja semifinaalia varten meillä oli uusittu, paranneltu versio ideastamme. Semifinaaleissa kuvasimme videon, jonka toimitimme toimistolle arvioitavaksi. Meiltä kului kaksi tuntia siihen, että saimme kuuden minuutin edestä sopivaa videota. Tähän kahden tunnin päälle lisätään armoton editointi, jotta naamamme saatiin videoon sopivaksi. Kuitenkin saimme videon valmiiksi deadlineen mennessä ja jäimme odottelemaan tuloksia. Tulosten saapuminen kesti ja kesti. Reilun viikon päästä arvioidusta ajasta saimme tuloksen: olimme finaalissa!
Olimme hieman shokissa. Koska emme olleet suoraan päässeet semifinaaliin, emme odottaneet finaalipaikkaa millään tasolla, vaikka tiesimme ideamme käyttökelpoiseksi. Tämä tiesi täysin uutta vaihetta ja vielä suurempaa työtä, koska finaali pidettäisiin Innoday-tapahtumassa kaikkien edessä.
Aloimme valmistella esitystä täysin uudestaan, koska lavalla meille oli varattu vain kolme minuuttia. Tämä tiesi videon tekstien raakaa karsimista ja muokkaamista. Kävimme myös valmistautumassa Helsingissä Innokampuksen toimistolla, jossa tapasimme myös kilpatoverimme ja näimme heidän ideoitaan. Toimistolla meille valkeni täysin uusi tapa rakentaa pitchi, jota käytimmekin siitä eteenpäin. Siellä rakensimme myös lopullisen muotin esityksellemme, vaikka se eli viime minuuteille saakka.
Kotiin palattuamme aloimme suunnittelemaan omia osuuksia sekä yhdessä että jokainen tahoillaan. Treenasimme settiä läpi sekä koulussa pienelle yleisölle että jokainen itsekseen. Samalla suunnittelimme taustaesitystä ja pukeutumista. Pukeutumisen suhteen päädyimme yhtenäiseen t-paitaan ja pikkutakkiin, ja esitykseen saimme Linnea Sjöblomin piirtämän erinomaisen logon.
Koitti tuo päivä, jolloin lähdimme Hartwall Areenaa kohti. Suunnitelmanamme oli olla yötä Pasilan Sokos-hotellilla ja olla freesinä aamulla Innodayssa. Kävimme tiistaina kääntymässä Harwallilla ja tutustuimme paikkaan sekä pääsimme testaamaan äänentoistoa ja saimme VIP-passimme. Sen jälkeen alkoi kuitenkin tapahtua, sillä Eeli sairastui vatsatautiin ja joutui heti seuraavana aamuna lähtemään junalla kotiin päin. Me jäimme Alin kanssa kaksin kantamaan Iskuryhmä ESA:n lippua kunnialla maaliin saakka.
Eelin puuttuminen tiesi uutta opeteltavaa esitykseen ja lisäsi jännitystä entisestään. Poukkoilimme Alin kanssa Innodayssa sekä kierrellen ja tavaten Innokampuksen tuttuja että bäkkärillä istuskellen ja tsempaten toisiamme kilpailuun. Kamalaksi tilanteen teki tietoisuus sairastumisen mahdollisuudesta. Siihen kun lisäsi jännityksen, oli maha yllättävän kipeä.
Kello tuli 15.30 ja oli aika aloittaa tositoimet. Olimme ensimmäisenä vuorossa, mitä voi pitää sekä hyvänä että huonona asiana, kuten kilpailun jälkeen huomasimme. Esityksemme meni suunnitelmien mukaan, ja aikaa jäi alle sekunti, mikä nostatti sykettä viime hetkillä. Tuomareilta saatu palaute oli positiivista, mutta eivät he hyppineet riemusta. Olimme kuitenkin kestäneet kaikki paineet, ja peli oli nyt avattu.
Olimme arvioineet itsemme kolmanneksi valmennuspäivän jälkeen, joten tavoittelimme mitalisijoja. Tulosten julkistuksessa jäimme kuitenkin harmittavasti neljänneksi. Olimme kuitenkin oman haasteemme parhaita, eikä mitalisijoille päässeet huonoja olleet, päinvastoin. Lähdimme kokonaisuuteen tyytyväisinä kotia kohti.
Finaalin aloittajan rooli ei ole helpoin. Hyvää aloittamisessa oli se, että pääsimme asettamaan riman muille. Huonona puolena voi pitää tuomareiden toimintaa, koska heiltä jäi huomaamatta meidän täysin yhtenäinen pukeutuminen, ja vaikutti, että heiltä meni itse esityksestä myös muutama tärkeä pointti ohi. Tuomareiden tehtävä ei tietenkään ole helppo, joten ei sovi heitä syyttää, mutta lievä karvas maku tuomarien toiminnasta kuitenkin jäi. Itse tapahtumassa meillä oli loistava kannustus, kiitos sekä Halikon lukion että Salon lukion opiskelijoiden. Tulipahan pidettyä Halikon lukio taas pinnalla näissäkin piireissä!

tustuimme paikkaan sekä pääsimme testaamaan äänentoistoa ja saimme VIP-passimme. Sen jälkeen alkoi kuitenkin tapahtua, sillä Eeli sairastui vatsatautiin ja joutui heti seuraavana aamuna lähtemään junalla kotiin päin. Me jäimme Alin kanssa kaksin kantamaan Iskuryhmä ESA:n lippua kunnialla maaliin saakka.
Eelin puuttuminen tiesi uutta opeteltavaa esitykseen ja lisäsi jännitystä entisestään. Poukkoilimme Alin kanssa Innodayssa sekä kierrellen ja tavaten Innokampuksen tuttuja että bäkkärillä istuskellen ja tsempaten toisiamme kilpailuun. Kamalaksi tilanteen teki tietoisuus sairastumisen mahdollisuudesta. Siihen kun lisäsi jännityksen, oli maha yllättävän kipeä.
Kello tuli 15.30 ja oli aika aloittaa tositoimet. Olimme ensimmäisenä vuorossa, mitä voi pitää sekä hyvänä että huonona asiana, kuten kilpailun jälkeen huomasimme. Esityksemme meni suunnitelmien mukaan, ja aikaa jäi alle sekunti, mikä nostatti sykettä viime hetkillä. Tuomareilta saatu palaute oli positiivista, mutta eivät he hyppineet riemusta. Olimme kuitenkin kestäneet kaikki paineet, ja peli oli nyt avattu.
Olimme arvioineet itsemme kolmanneksi valmennuspäivän jälkeen, joten tavoittelimme mitalisijoja. Tulosten julkistuksessa jäimme kuitenkin harmittavasti neljänneksi. Olimme kuitenkin oman haasteemme parhaita, eikä mitalisijoille päässeet huonoja olleet, päinvastoin. Lähdimme kokonaisuuteen tyytyväisinä kotia kohti.
Finaalin aloittajan rooli ei ole helpoin. Hyvää aloittamisessa oli se, että pääsimme asettamaan riman muille. Huonona puolena voi pitää tuomareiden toimintaa, koska heiltä jäi huomaamatta meidän täysin yhtenäinen pukeutuminen, ja vaikutti, että heiltä meni itse esityksestä myös muutama tärkeä pointti ohi. Tuomareiden tehtävä ei tietenkään ole helppo, joten ei sovi heitä syyttää, mutta lievä karvas maku tuomarien toiminnasta kuitenkin jäi. Itse tapahtumassa meillä oli loistava kannustus, kiitos sekä Halikon lukion että Salon lukion opiskelijoiden. Tulipahan pidettyä Halikon lukio taas pinnalla näissäkin piireissä!

MIKÄ ON INNOKAMPUS?
Helsinkiläinen start up -yritys, joka tarjoaa yrityksille konsultointipalveluita nuorten kautta eli nuorten ideoita. Mukana 160 000 aktivoitua opiskelijaa, 200 innoagenttia, 100 innovointiyapahtumaa vuodessa (workshopia), 300 jalostettua ideaa vuodessa sekä tietenkin tänä vuonna 11.5. pidetty Innoday.
Mitä Innokampus tekee ja kuinka se toimii?
Ensin yritys antaa Innokampukselle haasteen, joka toimitetaan agenttien välityksellä opiskelijoille. Ideoita kerätään mm. worshopeissa, joukkoinnovoinneissa ja Innofridayssa. Parhaat ideat jatkojalostetaan käytäntöön yrityksen kanssa.
Miten Innokampukseen pääsee töihin?
Helposti ottamalla yhteyttä keneen tahansa agenttiin. Myös osoitteesta innokampus.fi löytyy ohjeet. Mukaan pääsy vaatii pari työnäytettä ja haastattelun, jonka jälkeen pääseekin jo palkkalistoilla.
Millaista on olla innoagentti, Sami-Janne?
”Pirun nättii! On hienoa, kun pääsee tapaamaan uusia ihmisiä ja kontaktoitumaan tulevaisuutta varten. Lisäksi saa mahdollisuuden ideoida ja jopa pohjan omalle yritykselle. Agenttina pääsee kiertämään eri kouluihin ja näkemään uusia ihmisiä sekä saa oikeaa palkkaa. Innoagentin tehtävä on olla välittäjä yrityksen haasteen ja opiskelijoiden ideoiden välillä.”

VAPAAEHTOISENA INNODAYSSA
Kun lukiolla pidettiin infotapahtuma Innodaysta ja kerättiin vapaaehtoisia tapahtumaan, olin heti listoilla. Tilanteen edetessä huomasin, että paristakymmenestä vapaaehtoisesta olin yksin jäljellä, mutta päätin kuitenkin kokeilla. Oli kyllä osallistumisen arvoista!
Kuukausi ennen tapahtumaa alkoivat perehdytysillat, joihin en päässyt osallistumaan. Illoista olisi varmasti ollut hyötyä, kun itsekin päädyin infotiimiin, mutta pelkällä edellisen päivän pyörähdyksellä Hartwall Areenalla selvisin minä ja moni muukin!
Lähdin päivää ennen Innodayta koulun jälkeen rakentamaan tapahtumaa ja saamaan viime hetken perehdytyksiä. Infotiimiin kuuluessani olin mm. jakamassa passeja ulko-ovella sekä pyörimässä eri alueilla kävelevänä info- ja apupisteenä. Tuurasin milloin missäkin, kävin hakemassa monta askia hyviä salmiakkeja ja uin pallomeressä kivojen kaverien ja hauskojen juttujen lomassa. Ei siis kovin rankkaa hommaa, sanoisinko.
Vapaaehtoisia oli reilusti yli sata, ja erilaisia tehtäviä teknikoista VR:n pisteisiin ja video boothiin. Vaikka päivä olikin työtä ja ”raskas”, oli työ todella hauskaa, ja löysin itsekin uusia ystäviä tapahtumasta. Käteen jäi superhienon Innoday staff -hupparin lisäksi myös työtodistus, eikä matkojakaan tarvinnut itse maksaa, sekä tietenkin hieno kokemus ja hyviä muistoja. Itse osallistun varmasti myös ensi vuonna ja suosittelen muitakin harkitsemaan!
Meerimaria Ketokulta

Biologit ja kemistit retkellä

TEKSTI ILARI KLÉN, MILKA TURILA JA JESSIKA VILMUNEN KUVAT SANNA PITKÄNEN JA MILKA TURILA

Ympäristökemian kurssi (BI7 / KE8) järjestettiin ensimmäistä kertaa keväällä 2016. Kurssi pyrkii yhdistämään toisiinsa biologian ja kemian opiskelun uuden opetussuunnitelman mukaisesti ilmiöitä käsitellen. Kurssilla pääpaino on opiskelijoiden toiminnassa, ja kurssilla opiskeltavat aihekokonaisuudet vaihtelevat vuosittain. Tänä vuonna tutkittiin veden ominaisuuksia ja niiden merkitystä eliöille. Kurssi huipentui Tvärminnen retkeen. BI3 eli ympäristöekologian kurssi puolestaan kävi jo perinteiseen tapaan Turun-turneella kurssin loppusuoralla.

Breaking BI7
Perjantai 12.2. oli se päivä, jonka jälkeen ei voinut enää kääntyä takaisin. Huoneeseen saapui monenlaisia moniosaajia, eikä aikaakaan kun valkoiset työtakit oli puettu ja kaikki oli valmista. Syrjäisestä takahuoneesta kärrättiin monenmoisia nautittuina vaarallisia aineita, joiden valikoimasta itse Valtteri Valkoinenkin olisi kateellinen. Sinä päivänä kokoontui Halikon lukion ympäristökemian ryhmä valmistamaan jos jonkinmoisia liuoksia milloin mihinkin tarkoitukseen.
Mielenkiintoisten kokkikoulukertojen jälkeen saimme lepuuttaa silmiämme englannin kielen, puutteellisen ymmärtämisen sekä hankajalkaisten parissa. Niitä kutsuttiin virtuaalilaboratoriokerroiksi, ja niistä vasta riemu repesikin. Virtuaalilaboratoriopäivän päätteeksi päänsärky oli varmistettu, monimutkaisten aiheiden sekä intensiivisen ruuduntuijottamisen ansiosta. Onneksi kaikki hyvä loppuu aikanaan ja tästäkin selvittiin. Aihetta oli juhlaan jos jonkinmoiseen, kun korkeamman tahon viesti viikon kahden kurssivapautuksesta (ja ilmaisesta pitsasta) kiiri korviimme.
Kouluunhan on tultu oppimaan ja vapaat ovat turhia, sillä "party boat" is back. Huhtikuun 26. päivä palattiin takaisin Tahitilta ja kohdattiin karu arki. Tällä kertaa saimme kuitenkin kerätä vettä. Ei välttämättä kuulosta paljolta, mutta mielenkiintoisuuskerroin vähintään nelinkertaistui. Jokainen ryhmä henkisesti samastui sen ainoan ja oikean hydrobiologin saappaisiin ja ryntäsi keräämään erilaisiin putkiloihin sitä elämän eliksiiriä valitsemaltaan noutopisteeltä, oli se sitten lampi, meri tai järvi.
Mittauksia oli monia, kuten lämpötila, pH-arvo, sähkönjohtavuuskyky ja muuta hyvin oleellista ja keskeistä, joka liittyi tutkimukseemme. Tutkimus ei rajoittunut siihen, vaan mukaan otettiin myös veden pikkuruiset veijarit, koska on aika! On julkaistu toinen episodi, Päänsärky II: Mikroskopoinnin hyökkäys. Kurssikerta oli valmis nopeammin kuin sadan metrin kilpa-ajo suihkuhävittäjillä, ja samalla nopeudella lenneltiin valmiusasemiin odottamaan sitä kaiken kruunaavaa keikkaa, Tvärminnen tutkimusasemaa.
Mielenkiintoisten äänien saattelemana peltihevonen parkkeerattiin Tvärminnen tutkimusaseman pihalle, ja ovilla vastassa odottikin hymyilevä oppaamme. Päivä oli mielenkiintoinen, ja ennen kaikkea erilainen. "Jos Tvärminne ois runeukko, sen magic ois ainaki 99, koska se taiko mul paremman olon" on lainaus tuntemattomalta kommentoijalta, joka kuitenkin kiteyttää reissun onnistuneeksi kokonaisuudeksi. Oli tutkijoiden esitelmiä, joista suurin osa pidettiin englanniksi, jolloin ei päästetty hoksottimia helpolla ja sai hieman miettiä, ettei putoa ymmärryksen pikajunasta. Joka tapauksessa paras osuus koko retkeä oli kuitenkin kiertoveneily Hangon idyllisessä saaristossa.
10/10, ihan aikansa väärti! Ilari Klén

BI3 Turussa
Ympäristöekologian ryhmä (BI3) vieraili 13.5. Turun yliopistolla. Ensimmäisessä kohteessa Ruissalossa teimme tuttavuutta Suomen metsissä elävien lintujen kanssa. Linnut pyydystettiin verkoilla, minkä jälkeen ne vietiin pussissa tutkittaviksi. Lintujen sukupuoli ja laji määritettiin, ne punnittiin, mitattiin, rengastettiin ja kuvattiin. Saimme myös pitää lintuja käsissämme ja päästää ne vapaaksi.
Vierailullamme Ruissalossa kävimme myös kasvitieteellisessä puutarhassa. Puutarhassa oli mahdollisuus tutustua maapallon eri alueiden kasvillisuuteen. Saimme myös asiantuntijan opastuskierroksen puutarhassa. Puutarha oli täynnä toistaan erikoisempia ja kauniimpia kasveja, joista osa oli tuttuja hyötykasveja. Erityisen mielenkiintoiseksi kasvillisuusalueeksi osoittautui kuuman ja kuivan alueen kasvit, kuten kaktukset.
Kasvitieteellisen puutarhan jälkeen lähdimme Ruissalosta ja suuntasimme kulkumme kohti Turun yliopiston eläinmuseota. Museossa meille esiteltiin sen suurta eläinkokoelmaa, joka kokonaisuudessaan sisältää neljä miljoonaa yksilöä. Tutustuimme tutkijoiden työhön sekä työmenetelmiin ja tiloihin. Museon kokoelma oli mykistävä. Se sisältää niin täytettyjä eläimiä kuin jopa eläviä hämähäkkejä, jotka saivat suurta huomiota ryhmältämme.
Ennen kotiin lähtöä kävimme vielä yliopiston aerobiologisessa yksikössä. Siellä tutkitaan siitepölyn leviämistä ja sen lähteitä eli eri puita ja heiniä sekä aikaa, jolloin siitepölyä esiintyy. Turun yliopisto on kehittänyt nettisivut, joista voi itsekin seurata siitepölyn leviämistä ja sen määrää. Osoite on app.norkko.fi. Talvisin kun siitepölyä ei ole, tutkijat keskittyvät ilmassa esiintyviin homeisiin. Yliopistolle voi myös lähettää omia näytteitä, jos epäilee homekasvustoa asunnossaan. Päivä oli kokonaisuutena mukava ja sääkin suosi retkeilijöitä.
Milka Turila ja Jessika Vilmunen

PS7:n tutkittuja juttuja

Perinteiseen tapaan PS7-kurssilaiset pakersivat tutkimuksiaan lukuvuoden loppusuoralla. Tutkimusaiheina oli esimerkiksi blogisuosion vaikutus arkielämän valintoihin, opiskelijoiden asenne sähköiseen opiskeluun ja persoonallisuuspiirteiden vaikutus ystävyyssuhteisiin. Halulehti julkaisee kaksi tiivistelmää. Näitä tutkijoita on kiinnostanut persoonallisuuspiirteiden vaikutus menestykseen sekä opiskelijoiden kohtelun tasapuolisuus.

Persoonallisuuspiirteiden yhteys nuoren menestykseen
Tutkimme persoonallisuuspiirteiden vaikutusta nuoren menestykseen 16–18-vuotiaana. Tutkimuksen kohteena oli Halikon lukion ensimmäisen ja toisen vuoden opiskelijoita.
Tutkimuksessamme saimme selville, että ne persoonallisuuspiirteet, joilla on vahvin yhteys menetykseen (koulumenestys, harrastukset, ihmissuhteet ja työt), ovat ekstroverttius (ulospäinsuuntautuneisuus) ja avoimuus uusille kokemuksille. Näiden piirteiden korrelaatiokerroin oli kohtalainen eli 0,48.
Ei niin merkittäviksi persoonallisuuspiirteiksi jäivät miellyttävyys, neuroottisuus (tunne-elämän tasapaino) ja vastuuntuntoisuus. Näiden piirteiden korrelaatiokerroin oli 0,26-0,34 eli melko heikko. Jos siis pohdit, mitä persoonallisuuspiirteitä sinun kannattaisi kehittää itsessäsi, suosittelemme avoimuutta ja ulospäinsuuntautuneisuutta!
Pihla Saario ja Iida Laiho

Jos siis pohdit, mitä persoonallisuuspiirteitä sinun kannattaisi kehittää itsessäsi, suosittelemme avoimuutta ja ulospäinsuuntautuneisuutta!

Opiskelijoiden kohtelu sukupuolen ja koulumenestyksen mukaan
Tutkimme opiskelijoiden kohtelua sukupuolen ja koulumenestyksen mukaan. Kyselimme kyselykaavakkeiden avulla Halikon lukiolaisten asenteita aiheeseen liittyen.
Hypoteesimme oli, että poikiin suhtaudutaan tiukemmin kuin tyttöihin ja että heikommin menestyviin kohdistuu tiukempaa kuria kuin menestyviin.
Tulokset perustuvat tutkittavien itse arvioimiin kokemuksiin tyttöjen ja poikien kohtelun sekä menestyvien että heikommin menestyvien välillä. Tutkimustulosten perusteella tyttöjä kohdellaan hieman löyhemmällä kurilla kuin poikia, kuitenkin tulos oli odotettua pienempi.
Tutkimustuloksista ilmenee myös, että tutkittavat kokevat menestyvien kurien olevan löyhempää. Tutkijoiden oma havainnointi, joka tapahtui oppitunneilla, tukee tutkimustuloksia.
Tutkimuksemme viimeisessä kysymyksessä, jossa väitimme koehenkilön kokevan opettajan kohtelun häntä kohtaa oikeudenmukaisena, tytöt kokivat kohtelun hieman oikeudenmukaisempana kuin pojat. Yleisesti kohtelu koetaan kuitenkin oikeudenmukaisena.
Sami Tuominen ja Eeli Hellsten

Osallistumaan olympialaisiin?

TEKSTI LINNEA SJÖBLOM

Sain tänä vuonna mahdollisuuden osallistua filosofian olympialaisvalmennukseen. Kokemus oli verraton, ja tavallisen opiskelun ja yrittäjyysmahdollisuuksien lisäksi kannattaakin harkita lukiolaisten olympialaisiin osallistumista.
Suomen eri oppiaineiden maajoukkueita valmentavat alan parhaat asiantuntijat, jotta pärjäisimme hyvin maailmalla järjestettävissä kilpailuissa. Upean kokemuksen lisäksi voit siis myös saada korvaamatonta tietoa, joka voi osoittautua pelastavaksi ylioppilaskirjoituksissa ja myöhemmin elämässä. Kilpailijoita tulee ympäri Suomea, joten maajoukkueeseen kuuluvat pääsevät tutustumaan moniin erilaisiin ihmisiin.
Miten tämä kaikki sitten tapahtuu? Tietysti päästäkseen valmennukseen on ensin pärjättävä karsintakilpailussa. Eri aineissa on erilaisia vaatimuksia. Biologian kilpailussa luetaan erilaisia aineistoja, joiden perusteella vastataan monivalintakysymyksiin. Filosofiassa valitaan yksi neljästä aiheesta tai sitaatista ja kirjoitetaan essee englanniksi. MAOL järjestää matematiikan, kemian, fysiikan ja tietotekniikan olympialaiskarsinnat, joissa vastataan oppiaineen tehtäviin. Lisäksi on vielä maantieteen olympialaiset.
Jatko-opiskelunkin kannalta kannattaa ehdottomasti osallistua. Eikö olisi mukava, jos olisi jatko-opiskelupaikka jo ennen abivuotta? Esimerkiksi maantieteen maajoukkueeseen pääseville on luvattu suoraan opiskelupaikka Helsingin yliopiston maantieteen laitokselta.

Kokemus oli verraton, ja tavallisen opiskelun lisäksi
kannattaakin harkita
lukiolaisten olympialaisiin osallistumista.

Lukuvuosi 2015–2016

REHTORI
Ari Leino historia, yhteiskuntaoppi

OPETTAJAT
Maria Helin ruotsi ja saksa, 13A:n ryhmänohjaaja ja opiskelijakunnan ohjaaja
Sari Hämälä englanti ja ranska, 14A:n ryhmänohjaaja
Pekka Häyrinen historia ja yhteiskuntaoppi
Anna Järvenpää äidinkieli ja kirjallisuus, viransijainen
Jouko Järvenpää tietotekniikka
Susanna Kuusela äidinkieli ja kirjallisuus, virkavapaalla
Satu-Maria Lassila liikunta
Iku Leino liikunta
Riitta Linnankivi matematiikka ja tietotekniikka
Helga Lähteenmäki ruotsi ja saksa, virkavapaalla
Ida Michelsson ruotsi ja saksa, viransijainen (10.8.2015– 9.2.2016)
Riikka Niittonen kuvataide, 15A:n ryhmänohjaaja
Sari Nojonen englanti ja venäjä, 13B:n ryhmänohjaaja
Sanna Pitkänen biologia, maantiede ja terveystieto, 15B:n ryhmänohjaaja
Teija Rosenqvist opinto-ohjaus
Marja Santala uskonto, psykologia ja filosofia, 14B:n ryhmänohjaaja
Jouko Tanninen fysiikka ja kemia, 15C:n ryhmänohjaaja
Marika Tauriainen äidinkieli ja kirjallisuus, vararehtori, 14C:n ryhmänohjaaja
Päivi Tinell musiikki
Esa Tornberg pitkä matematiikka, 13C:n ryhmänohjaaja

MUU HENKILÖKUNTA
Katariina Raita/ koulupsykologi
Jesse Eteläaho
Maria Öberg koulukuraattori
Iiris Kurppa kouluterveydenhoitaja Leena Jokinen laitoshuoltaja
Soile Verhola kurssisihteeri

LUOTTAMUSOPISKELIJAT
15A Jenna Iivonen, Amina Bechqito
15B Liina Laine, Elias Parviainen
15C Juho Suutari, Linda Wallenius
14A Iina Ahdeala, Eeli Hellsten
14B Essi Lehto, Minttu Mäkinen/Meeri Mäkelä
14C Emilia Sahlström, Krister Piispa
13A Elina Hynninen, Sanni Anttila
13B Julia Kuitunen, Einari Leino
13C Julius Väinälä, Miro Patrakka

TUTORIT
Iina Ahdeala
Eeli Hellsten
Essi Lehto
Minttu Mäkinen
Ville Nieminen
Noora Nyberg
Amina Bechqito
Jenna Iivonen
Liisa Koskinen
Laura Liman
Elias Parviainen
Eetu Vesterinen

OPISKELIJAKUNNAN HALLITUS
Liina Laine, pj.
Meerimaria Ketokulta
Krister Piispa
Mikael Saari
Leevi Saukkonen
Roope Seppälä
Sami-Janne Tuominen

OPISKELIJAMÄÄRÄ
Yhteensä 190, joista
tyttöjä 102
poikia 88

Opiskelijat 2015–2016

13A
Ryhmänohjaaja Maria Helin
13B
Ryhmänohjaaja Sari Nojonen
13C
Ryhmänohjaaja Esa Tornberg

Aakula Aleksanteri
Ahokas Ilona
Anttila Sanni
Elfving Milja
Grönroos Sonja
Hartikainen Riina-Maria
Heinonen Ilona
Hellgren Roope
Hellund Oona
Hernández-Sjöberg Tristan
Huttunen Ossi
Hynninen Elina
Ikonen Pasi
Jalava Tanja
Jokinen Oskari
Junnilainen Ville
Kaariluoto Kia
Kaasinen Aku
Kakko Elina
Kankaanpää Elisa
Ketokulta Niilo
Korhonen Pauli

Knaapinen Santeri
Kuitunen Julia
Kuivalainen Oona
Laakko Nina
Laiho Tilda
Laine Aleksi
Laine Lotta
Laine Samu
Laukkanen Herkko
Lehtiö Eetu
Leino Einari
Lindgren Diana
Mahlberg Lotta
Mullonen Richard
Mäki-Tulokas Sandra
Niemelä Elli
Niemi Leevi
Nieminen Veikko
Niini Vili
Niinistö Joonas
Nummela Emmi
Nurmi Lotta

Oksa Camilla
Oranta Liisa
Patrakka Miro
Pentikäinen Miika
Ratamo Sanni
Sampinen Jenni
Selman Elias
Spännäri Peppi
Sulander Sini-Tuuli
Tamminen Tino
Tapomaa Taru
Varis Katariina
Vehmanen Mikko
Vesterinen Elina
Virkki Tero
Virtanen Valtteri
Väinälä Julius
Ylönen Tommi

14A
Ryhmänohjaaja Sari Hämälä
14B
Ryhmänohjaaja Marja Santala
14C
Ryhmänohjaaja Marika Tauriainen

Ahdeala Iina
Annisa Meuthia
Anttila Jussi
Asp Jere
Asp Tatu
Ehrnrooth Krista
Forsman Jusra
Grulich Marie
Gusev Kirill
Haapanen Wilma
Havulinna Alex
Hellsten Eeli
Hyytiäinen Ella
Kaartovuori Tiia
Kaipainen Sami
Kajakko Lauri
Kaski Aleksi
Kerminen Hilkka
Kesälä Vera
Ketokulta Meerimaria
Ketonummi Timo
Kivineva Juuli
Pollet Kato
Quintana Vergara
Camilo
Vargas Erick

Kohmo Juhani
Kontto Eemeli
Korhonen Lassi
Kuusisto Sanna
Kämi Sanni
Laakkonen Sanni
Laiho Iida
Laine Henri
Lehto Essi
Mäkelä Meeri
Mäkinen Minttu
Niemi Veera
Nieminen Antti
Nummila Katrina
Nurmi Essi

Lindberg Ali
Nyberg Noora
Oksanen Fanny
Pekonen Ilmari
Peltoniemi Jesse
Peltoniemi Jouni
Piispa Krister
Ratamo Jenni
Rouvali Sanni
Saario Pihla
Sahlström Emilia
Seppälä Roope
Sjöblom Linnea
Suominen Annetta
Tuominen Sami-Janne
Väkiparta Luukas
Äijälä Markus
Ääpälä Emma

15A
Ryhmänohjaaja Riikka Niittonen
15B
Ryhmänohjaaja Sanna Pitkänen
15C
Ryhmänohjaaja Jouko Tanninen

Aaltonen Oskari
Aarnio Joona
Ahdeala Sanni
Ahlfors Kaius
Anttila Elli
Bechqito Amina
Friberg Frans
Hakonen Iida
Heimo Markus
Hynninen Alisa
Iivonen Jenna
Jokela Justus
Joro Venla
Joronen Jussi
Juhantila Taru
Karvinen Neea
Kavander Peter
Kettunen Kalle
Kiviranta Erik
Klén Ilari
Koskinen Liisa
Kulmala Roope
Laakso Aini
Laaksonen Jesse

Laine Liina
Laine Severi
Laurila Annu
Lehtinen Milja-Riina
Leino Elli
Leppäaho Veera
Liman Laura
Lindberg Nea
Lindgren Teresa
Lindroos Anni
Lindroos Katri
Litsilä Sofia
Lundström Reetta
Markozov Toivo
Maunu Maija
Meriläinen Juho
Mäki Ville
Nojonen Tapio
Oksa Tuomas
Pakarinen Milja
Parkko Jenni
Parviainen Elias
Penttilä Jenna
Rauhala Arttu

Rekalova Alina
Rosenqvist Alvar
Ruuskanen Anniina
Saari Mikael
Saario Aarni
Saukkonen Leevi
Scotto di Marco
Samuele
Sjöholm Joona
Somerikko Saara
Suojanen Elina
Suominen Annalea
Suutari Juho
Söderström Joona
Takala Antti
Takatalo Leevi
Tapio Janika
Turila Milka
Valtonen Janet
Vartiainen Niina
Vesterinen Eetu
Vilmunen Jessika
Virtanen Nea
Wallenius Linda
Wendelin Patrik
Ääpälä Anna

Lukuvuosi 2016–2017

JAKSOT JA KOEVIIKOT

Jakso	Päivämäärät	Koeviikko	Palautuspäivä	Uusintakuulustelu
I / (37 päivää)	11.8.−30.9.2016	23.9.−30.9.2016	pe 14.10.2016	pe 28.10.2016
II / (37 päivää)	3.10.−29.11.2016	22.−29.11.2016	ma 12.12.2016	pe 16.12.2016
III / (37 päivää)	30.11.2016−6.2.2017	30.1.−6.2.2017	to 16.2.2017	pe 3.3.2017
IV / (37 päivää)	7.2.−5.4.2017	29.3−5.4.2017	ma 24.4.2017	pe 28.4.2017
V / (39 päivää)	6.4.−3.6.2017	23.5−1.6.2017	pe 2.6.2017	ke 7.6.2017

TUNTIKAAVIO JA OPPITUNTIEN AJAT

Kello	Maanantai	Tiistai	Keskiviikko	Torstai	Perjantai
8.00−9.15	1	5	7	6	7
9.25−10.40	2	6	3	1	4
10.45−11.15	3	1	4	2	5
11.15−12.05
12.05−12.50	3	1	4	2	5
13.00−14.15	4	2	5	3	6
14.25−15.40 / −15.55	7	8	9	10

R U O K A I L U

2016 −2017 TYÖ- JA LOMA-AJAT
Syyslukukausi
torstai 11.8.– torstai 22.12.2016 (90 työpäivää)
syysloma 17.−21.10.2016 (vko 42)
itsenäisyyspäivä 6.12.2016

Kevätlukukausi
maanantai 9.1.− lauantai 3.6.2017 (97 työpäivää)
talviloma 20.−24.2.2017 (vko 8)
pääsiäinen 14.−17.4.2017
vapunpäivä 1.5.2017
helatorstai 25.5.2017

KOULUMATKATUKIKORVAUKSET
Tukea voidaan myöntää, kun yhdensuuntainen koulumatka ylittää 10 kilometriä. Lisäksi edellytetään, että koulumatkojen kustannukset ovat yli 54 € kuukaudessa. Omavastuusosuus on 43 € kuukaudessa.

TIETOA LUKUVUODESTA 2016–2017 JA OPPIKIRJALUETTELON MYÖS KOTISIVUILTA
https://peda.net/salo/koulut/halikon-lukio

Onni yksillä kesä kaikilla

TEKSTI JA KUVA SANNI RATAMO

Vaivaako huono opiskelumotivaatio tai yllättäen kohdalle osunut kesätyöttömyys? Ei hätää! Salon seudulta löytyy runsaasti puuhailtavaa kaikenlaisille menijöille, halusit sitten viettää lomaasi ulkona tai sisällä, liikkuen tai rannalla löhöillen. Halulehti kokosi tälle sivulle erilaisia vaihtoehtoja kesäpäivien viettoon ja valinnan varaa löytyi enemmän kuin tila antaa myöden!

SADEPÄIVÄLLE
Kun säätila vesittää rantapäivän suunnitelmat, ei kuitenkaan tarvitse vaipua epätoivoon!
Museot ja kirjastot
Salon seudulla on useita museoita, joista mm. Veturitalli, Halikon museo ja Mathildedalin Ruukkitehtaat ovat auki myös kesällä. Kirjasto taas on rauhallinen paikka kirjoituksiin
lukemiseen tai kesän sadepäivien viettoon.
Leffa- tai lautapeli-ilta
Kutsukaa kaverit koolle pelaamaan hauskoja lautapelejä tai viettämään leffamaratonia! Myös Salon kolme elokuvateatteria palvelevat kesäaikaan, joten niitten ohjelmistoakin kannattaa seurata uutuuksien toivossa.

SALOSSA SOI
Festarit
Salon kesän uutena tulokkaana on ensikertaa järjestettävä Outfox Festival (29.7.–30.7.), jonka esiintyjäkaartista voi bongata suomalaisen musiikin kärkinimiä joukossaan mm. Robin, J. Karjalainen ja Anna Puu.
Jazzia & iltatorit
Myös perinteikäs kesätorstainen iltatori tarjoaa esiintyjiä moneen makuun, kun lavalle astuvat SANNI (16.6.), Benjamin (2.6.), Tuure Kilpeläinen & Kaihon karavaani (7.7.) ja monet muut.
SaloJazz tarjoaa jazzin ystäville ohjelmaa 19.6. Bowman trion ja 4.8. Dandy Gravy ’n’ Funks:in muodossa.

RANTALEIJONILLE
Lehmis, Märy, Nummari, Vuohis, Kokkila, Hähkänä… Niitähän riittää. Rantoja löytyy joka ilmansuunnasta! Puitteet kesäiselle piknik- ja rantalenttispäivälle on taattu, vielä kun ilmat osuisi kohdilleen...

RUOKAVINKKI!
Viime kesän iltatoreilla ja syysmarkkinoilla suurta ihastusta herättänyt Wirat Dolprasitin Thaimaalainen katukeittiö on kokemisen arvoinen makuelämys! Edulliseen hintaan ostettu iso annos thairuokaa ei taatusti jätä ketään kylmäksi!

YLÖS JA ULOS
Retkeily ja luontopolut
Luonnossa liikkuvalle on runsaasti aktiviteettimahdollisuuksia! Muun muassa kauniit Halikonlahden lintupolku ja Vaisakon lehto sijaitsevat lähimaastossa. Yöksi leiriytyjät löytävät sijansa Vuohensaaren leirintäalueelta ja Teijon kansallispuiston tuvista.
Kajakointi & Frisbeegolf
Vaeltelun lisäksi liikkeelle voi lähteä vaikka kajakilla. Tämä onnistuu Salon keskustasta, Teijolta ja Särkisalosta.
Jos vesille lähtö on liiaksi oman mukavuusalueen ulkopuolella, frisbeegolf on hauska tapa viettää aurinkoista päivää isommallakin porukalla! Ratoja löytyy muun muassa Perniön Melassuolta ja keskustan Pahkavuoresta.

Tanssit
Lavatanssista kiinnostuneet suuntaavat 2.–8.7. Kuusjoen Raatalaan, jossa järjestetään jo yhdeksättä kertaa Raatalan Humpparalli. Tanssiville löytyy kesäohjelmaa myös Kokkilan rannasta, jossa järjestettävillä Laituritansseilla on hyvän musiikin lisäksi tarjolla myös herkkuja ja merellistä tunnelmaa.
Teatterit
Kesäteatteritarjontaa löytyy useammastakin pitäjästä Salon alueella ja näytelmien sisältö vaihtelee lastenteatterista perinteiseen maalaiskomediaan. Kannattaa ottaa huomioon mahdollinen säävaraus, sillä kesäteatterikatsomot ovat pääasiassa taivasalla!

TANSSIA JA TEATTERIA

P.S. Muistakaahan silti lukea niihin ylppäreihinkin!

Kesällä saattaa olla tylsää, mutta Halulehti auttaa! Tältä aukeamalta löytyy hieman kesätekemistä ja höpsöjä sanomisia naurukuuriin!
kesö

PUUHAILLUT LINNEA SJÖBLOM

Väritä!

Puuha-Pete kesälomailee

1.Mikä täytyy hankkia ennen helluntaita?
2.Missä rockfestari Ruisrock pidetään kesällä?
3. Kuka naisartisti laulaa iltatorilla kesäkuussa?
4. Kuinka monta kukkaslajia täytyy laittaa juhannuksena tyynyn alle?
5. Kukkalaji, joka sataa myös taivaalta talvella
6. Minkä paikan virvatulet osoittavat?
7. Violetti kellokasvi
8. Varsinais-Suomen maakuntakukka
9. Suomen yleisin lintu
10. Minkä ympäri tanssitaan juhannuksena?
11. Juhannus on on nimetty Johannes … mukaan.
12. Kesäinen anagrammi tunturille Salla
13. Oma maa … muu maa mustikka.
14. Näitä tuskin tarvitset kesällä.

Vastaukset sivun 2 alalaidassa.

Kuu _____________________ kesään, puolikuuta ________________, _______________vähäsen, ________________ ei päivääkään.

Hassun hauskoja haasteluja

”Nuori komea uusi psykologi tuli sanomaan oikeen kädestä päivää. Siis mulle! Harmi, ettei ne ole opettajien kanssa samoissa piireissä. Tulee ihan nuoruus mieleen.”
-Riitta Linnankivi 21.1.

”Ette reagoi mihinkään tässä maailmassa, niin se on hyvää lukemista.”
-Esa Tornberg 28.1. (yo-vinkki)

”Piirretääs tänne tämmönen auto.. No onpas se laatikko, taitaa olla Lada.”
-Jouko Tanninen

”Kansankokouksessa kerääntyi n. 10 000 henkeä. Voisi verrata Hartwall-areenaan jääkiekko-ottelun aikana, mutta ei ainakaan silloin, kun Tepsi pelaa.”
-Pekka Häyrinen 15.2.

”- - Niin en mä siis yleensä oppilaitani suihkussa mieti, mutta tää juttu nyt sattu tulemaan mieleen just silloin! Ja tätä ei sit saa laittaa Halulehteen!!”
-Päivi Tinell 16.5.

”Tänne kun mennään eduskunnan sivuille niin, jaahas, heti tuli väkevä naama eteen.” (kuvassa Suomen pääministeri)
-Pekka Häyrinen

”Mä en tajua, miten ihmiset kulkee näillä pakkasilla ilman pipoa. Itse menisin mieluummin munasillaan kuin jättäisin pipon kotiin.
-Esa Tornberg

Halun kesäbiisit

KOONNUT EMILIA SAHLSTRÖM

Mikä biisi pyöräyttää sinun kesälomasi käyntiin? Halulehti listasi opiskelijoiden ja henkilökunnan kesäsuosikit, joista saa hyvää vinkkiä omaan soittolistaan.

Alina Rekalova: Mountain Sound - Of Monsters and Men Jouni Peltoniemi: Sommartider - Gyllene Tider Vera Kesälä: Work from Home - Fifth Harmony Alvar Rosenqvist: Thriller - Michael Jackson Nea Virtanen: Leijonakuningas - Ellinoora Ali Lindberg: Vadelmavene - Kasmir Krista Ehrnrooth: Wild Ones - Flo Rida Anna Järvenpää: Vielä on kesää jäljellä - Mamba Mikael Saari: Mikä kesä? - Valvomo Linda Wallenius: Rannalle - TCT Eeli Hellsten: Faith - Blasterjaxx Pihla Saario: Desde Esa Noche - Thalía Juho Suutari: Scar Tissue - Red Hot Chili Peppers Niina Vartiainen: Lähtisitkö - Pave Maijanen Lassi Korhonen: Kemiönsaaren humppa - Jussi Anttila Marja Santala: Myrskyluodon Maija - Cover by Iida ja Elina Iina Ahdeala: Vadelmavene - Kasmir Roope Kulmala: Holiday - The Scorpions Neea Karvinen: Summer - Calvin Harris Ville Nieminen: Hymn for the Weekend - Coldplay Iida Laiho: Hotel California - Eagles Samuele Scotto di Marco: Suvivirsi Anna Ääpälä: Mikä kesä? - Valvomo Leena Jokinen: Kesän lapsi - Katri-Helena Aleksi Kaski: Faith - Blasterjaxx Sanni Laakkonen: I Know What You Did Last Summer - Shawn Mendes Markus Heimo: Here Comes the Sun - The Beatles Janika Tapio: Vadelmavene - Kasmir Sami-Janne Tuominen: Tarkenee - JVG Ella Hyytiäinen: Kesärenkaat - Robin Ilari Klén: Doin’ It Right - Daft Punk Ari Leino: Lapin kesä - Vesa-Matti Loiri Milka Turila: Mikä kesä? - Valvomo Ilmari Pekonen: Afterski - Dj Broiler Veera Niemi: Mikä kesä? - Valvomo Eetu Vesterinen: My House - Flo Rida Jenna Iivonen: Vaihtuu vuosittain Eemeli Kontto: Motherlover - The Lonely Island Juuli Kivineva: Vadelmavene - Kasmir Sari Hämälä: Summer Holiday - Cliff Richard Kalle Kettunen: Täällä taas - MinäOlenMikko Liisa Koskinen: Mikä kesä? - Valvomo Antti Niinistö: Epsilon - Kygo Emilia Sahlström: Aurinkokungatar - Valovuosi Joona Sjöholm: Pong Dance - Vigiland Annalea Suominen: Vadelmavene - Kasmir Alex Havulinna: Kemiönsaaren humppa - Jussi Anttila Jesse Eteläaho: Downtown - Macklemore Meerimaria Ketokulta: Trädgårn - Jakob Karlberg Patrik Wendelin: Land Down Under - Chachi & Paige Elli Anttila: Beautiful Day - U2 Markus Äijälä: Faith - Blasterjaxx Katrina Nummila: Vadelmavene - Kasmir Justus Jokela: Läpi aurinkolasien - Jonboi & Pikkis Venla Joro: Mikä kesä? - Valvomo Maria Helin: Sommaren är kort - Tomas Ledin Luukas Väkiparta: Grilli Kuumana - Runteli Essi Lehto: Kesärenkaat - Robin Jussi Joronen: Brain Power - Noma Alisa Hynninen: Lush Life - Zara Larsson Jussi Anttila: My Apocalypse - Escape the Fate Emma Ääpälä: Mikä kesä? - Valvomo Tapio Nojonen: 3-nen E-gumi Utatan - Jiri Hongan Revolution Sanna Pitkänen: Mansikkaa ja valkoapilaa - Neljänsuora Jessika Vilmunen: Vadelmavene - Kasmir Lauri Kajakko: Salaisuudet - Tuuli Sanni Ratamo: Matka - Yona Joona Söderström: Hard Rock Hallelujah - Lordi Amina Bechqito: Boom - Major Lazer Sami Kaipainen: Vadelmavene - Kasmir Linnea Sjöblom: Never Gonna Give You Up - Rick Astley Riitta Linnankivi: Sunshine reggae - Laid Back Joona Aarnio: Rotunainen - Lea Laven Saara Somerikko ja Janet Valtonen: Kesärenkaat - Robin Jesse Peltoniemi: Vadelmavene - Kasmir Erik Kivirinta: Mikä kesä? - Valvomo Sari Nojonen: Jäätelökesä - Maarit

Aurinkoista kesälomaa kaikille halulaisille!
Kouluun palaamme jälleen torstaina 11.8. klo 9

#