Porin perusturvakeskus				TOIMINTAOHJE
Tartuntatautiterveydenhoitaja puh. 044- 701 3550		Tark. UH / Hyv. EK 26.4.2016

PÄIVÄKODEILLE LASTEN TARTUNTATAUDEISTA

Tartuntoja voidaan tutkitusti vähentää, kun lastenhoidossa ja ruoka- ja puhtausasioissa hygieniataso pidetään hyvänä riippumatta tautitilanteesta.

Sosiaali- ja terveysministeriön opas 2005: 28: ”Infektioriskin vähentäminen päivähoidossa”
https://www.julkari.fi/bitstream/handle/10024/90759/Infektioriskin_vahentaminen_paivahoidossa_fi.pdf?sequence=1 antaa käytännön toimintaohjeet, perustietoa taudinaiheuttajista, tarttuvuudesta ja päivähoitoikäisten tartuntataudeista. 

Käsienpesu on tärkein yksittäinen tartuntoja ehkäisevä toimenpide. Kädet pestään juoksevalla vedellä ja saippualla. Ne kostutetaan, saippua hierotaan huolellisesti molempiin käsiin joka puolelle (peukalo, kämmen, kämmenselkä, sormenvälit, sormenpäät, kynsien alustat), huuhdellaan hyvin ja kuivataan kertakäyttöpyyhkeellä, jolla suljetaan lopuksi hana. Käsihuuhde hierotaan käsiin, sormiin ja sormenpäihin kämmentä vasten pyöritellen. 

Yleisen rokotusohjelman rokotuksilla lapset saavat maksutta suojan monta tautia vastaan ennen kouluikää, joten vanhempia on hyvä motivoida rokotusten ottamiseen ajallaan. Henkilökunnalla tulee olla jäykkäkouristus- ja kurkkumätäsuoja, jota tehostetaan 10 v välein, polion perusrokotus, MPR- rokotus, ellei tiedä sairastaneensa tuhkarokkoa, sikotautia ja vihurirokkoa sekä vuosittainen kausi-influenssarokotus. Ellei työntekijä tiedä sairastaneensa vesirokkoa, suositellaan rokotusta. 

THL, Lastenneuvolakäsikirja / Ohjeita tavallisimmista infektioista
https://www.thl.fi/fi/web/lastenneuvolakasikirja/ohjeet-ja-tukimateriaali/terveysneuvonta/infektiot

Lapsen tarvitsema toipumisaika taudista on eri asia kuin taudin tartuttamisen riskiaika. Lapsen vointi ratkaisee poissaolon tarpeellisuuden, päätös on yksilöllinen eikä yleispäteviä ohjeita aina ole. Asiantuntijan arvio on tarpeen aina, kun lapsen vointi huolestuttaa tai oireet ja löydökset viittaavat hoitoa vaativaan tilaan. Hoitava henkilö määrittelee lapsen voinnin kannalta tarpeellisen poissaolon. Päivähoitohenkilökunta voi saada tiedon lapsen tartunnasta tai sairaudesta vain huoltajalta tai hänen luvallaan terveydenhoitohenkilöstöltä. Lupa pyydetään aina, jos se on tarpeen ja yleensä se saadaan. 

Lapsen eristäminen tartuttamisvaaran vuoksi on harvoin tarpeellista tai hyödyllistä. Suuri osa infektiotaudeista tarttuu jo ennen oireiden ilmenemistä. Päivähoitoryhmässä voi olla samaan aikaan monta oireetonta tartuttajaa. Antibioottihoito, rokotuksen aiheuttama oireilu tai veren välityksellä tarttuva tauti (HIV, hepatiitti B ja C) eivät edellytä lapsen eristämistä päivähoidosta. Hyviä hygieniakäytäntöjä tulee noudattaa aina. On kuitenkin joitakin tilanteita, joissa lapsi pitää eristää. 

Tilanteet, joissa lapsi pitää eristää tartuttavuuden takia:

Hepatiitti A		
•	1 viikko taudin toteamisesta (10 vrk keltaisuuden, 14 vrk oireiden alusta)
•	ohjeet tartuntatautiterveydenhoitajalta

Hinkuyskä	
•	5 vrk lääkityksen alkamisesta; jos yskää on kestänyt taudin toteamishetkellä 3 viikkoa, ei eristämistä tarvita

Märkärupi	
•	48 tuntia paikallishoidon ja 24 tuntia suun kautta otettavan lääkityksen alkamisesta

Meningokokki	
•	24 tuntia lääkityksen alkamisesta
•	ohjeet tartuntatautiterveydenhoitajalta
	
Sikotauti		
•	7 vrk oireiden alusta

Suolistoinfektiot, ripuli, oksennustauti		
•	kunnes oireeton
•	salmonella-, shigella-, EHEC- ja virusepidemia- ohjeet tartuntatautiterveydenhoitajalta

Syyhy
•	kunnes ensimmäinen hoito on tehty

Tuberkuloosi
•	hoitavan lääkärin ohjeen mukaan vähintään 2 viikoksi tehokkaan lääkityksen alkamisesta
•	ohjeet tartuntatautiterveydenhoitajalta

Tuhkarokko
•	5 vrk ihottuman puhkeamisesta

Vesirokko
•	5-6 vrk rakkuloiden ilmaantumisesta tai kunnes ruvet ovat kuivuneet

Vihurirokko
•	5 vrk ihottuman puhkeamisesta

Tartuntatautiterveydenhoitaja puh. 044- 701 3550
toimii yhdyshenkilönä, jos päiväkodissa tarvitaan erityisohjeita, tartunnanjäljitystä, altistumistutkimuksia, joukkorokotuksia tai estolääkitystä esim. tuberkuloosi-, meningokokki- tai hepatiitti A- tapauksissa. Lapsen neuvolaterveydenhoitajalta voitte myös kysyä lisäohjeita.